166 P. A. Øyen. 



kommer af Jord og store Steene som Bierge, hvilket ikke er 

 mindre förunderligt end ubegribeligt. 



Denne Iisbrede haver efter Sjun og Mændenes Forklaring 

 overdekket aid Graardens Slotte Mark, Fæb eiter og Støels- 

 beiter, i Strækning henved 1 /i Miil, i hvilken Strækning af 

 Fæbeiter end og den øvrige Deel af Gaarden Mielvær har 

 været lodtagne og det lidet overblevne af den Del Ager og 

 Engemark, som Hr. Christopher Munthe tilhører. — — — " 



Bohr har meddelt et „Udtog af Indre-Sogns Thing- og 

 Justits-Protocol", hvori der imidlertid forekommer endel af- 

 vigelser og tilføielser, der vel maa henføres til Bohrs egen 

 pen (Om Iisbræerne i Justedalen og om Lodalskaabe, 1820, 

 Pag. 3 — 6). Hvad der imidlertid her er af interesse er nogle 

 oplysninger om Nigaardsbræen, der i sine virkninger, siger 

 Bohr, fordum var endnu frygteligere end Bersetbræen — " 

 den mægtige vaaer foran Nigaardsbræen, ligefor Elvekrogen, 

 viser endnu tydeligen, hvor langt den tilforn gik frem. Den 

 14de Juli i aar var bræens nederste rands afstand fra vaaeren, 

 i en ret linie fra bræens midte, 1726 fod. De afragede sider 

 paa fj eldene, Skarvenaasen imod nord og Kampen imod syd, 

 tilkjendegive ogsaa dens forrige høide, der nu er over 200 fod 

 mindre." Til Elvekrogen skulde ifølge Bohr bræen under det 

 store fremstød have udvidetsig 640 fod i længde og 448 fod 

 i bredde. Saavel Berset som Elvekrogen og Mielvær fik nu 

 sine skatter formindsket (1. o.). 



Dette voldsomme fremstød ved bræerne i Jostedalen i 

 første halvpart af forrige aarhundrede er paa ingen maade et 

 mere lokalt fænomen. Vi ånder beretninger om en tilsva- 

 rende, forholdsvis betydelig fremrykken omtrent paa samme 

 tid ogsaa fra flere andre steder i vort land. Og hvad der er 

 egnet til at paakalde en mere spe ciel opmærksomhed er det 

 særegne forhold, at bræerne ved denne anledning er rykket 

 frem fra en stilling, der tyder paa en forudgaaende forholds- 

 vis meget liden bræstand, ja saa liden, at flere af vore bræer 

 endnu er at regne for kjæmper i forhold til, hvad de var i 

 denne tidligere periode, til trods for den ret betydelige til- 

 bagegang, som har fundet sted, siden denne fremrykken 

 skede. 



De Seue beretter: „Le glacier de Boium a depuis long- 

 temps été en retraite, D'après des relations qui ne sont ce- 



