172 P. A. Øyen. 



deri, at man har ofret bræfænomenet endel opmærksomhed, 

 og at det er mærkerne efter „grønaarenes" bræfremrykiiing, 

 man endnu fortrinsvis hefter sig ved. 



Neumann meddeler om lille Suphellebræ, at den „har paa 

 en tid af 100 aar formindskedes eller trukket sig tilbage om- 

 trent 1500 skridt; hvor den har ligget, efteriader den sig kan 

 steen og sandbanker, som den har skudt foran sig i sin tilvæxt" 

 (1. c. Pag. 565). Om store Suphellebræ siges, at den „har i 

 en tid af 100 aar trukket sig tilbage 752 skridt" (1. c. Pag. 

 566). Videre berettes om Boiumbræen, at den „har paa en 

 tid af 100 aar trukket sig omtrent 900 skridt tilbage, hvorom 

 vorren vidner" (1. c. Pag 567). Og om Veslefjordsbræen for- 

 tælles, at den „har i en tid af 100 aar gaaet 2000 skridt til- 

 bage, da den har ligget heel ned over fjeldet, og endnu et 

 stykke fremad dalen" (1. c. Pag. 569). 



Endvidere har vi Bohr's beretning om Lodals- og Trange- 

 dalsbræerne omtrent fra samme tid: „Vaaerene foran vise atter 

 tydeligen, at ogsaa disse fordum havde større længde, henved 

 1700 fod. Fjeldsiderne ved alle 5 bræers forreste rand ere 

 mørke og nøgne, som de vare afragede, omtrent 200 fod opad, 

 saa høit som, bræerne fordum gik" (Om Iisbræerne i Juste- 

 dalen og om Lodalskaabe 1820, Pag. 12). Her angives vistnok 

 igjen vorrene ikke efter nogen af de to sidste fremstods- 

 perioder, men efter den store i forrige aarhundredes midte. 

 Bohr gjentager dette ogsaa senere: „Foran begge bræers 

 forreste rand laae vaaerer, omtrent i samme afstand som de 

 andre forhen omtalte" (1. c. Pag. 16). Og en feil maa vistnok 

 paa en eller anden maade have indsneget sig, naar Naumann 

 blot et par aar efter om Trangedalsbræen siger! „An ihm sah 

 ich keine Spur von Zurückschreiten, denn Vegetation und 

 Eis grenzen an einander, und die Morainen liegen dicht vor 

 des Bräens Ende" (Beyträge zur Kenntnisz Norwegen's B. II, 

 Pag. 205); thi der er vistnok ingen grund til her paa denne 

 tid at antage et saa betydeligt fremstød, som dette i tilfælde 

 vilde have været. I denne forbindelse kan det have sin inter- 

 esse at minde om, at Naumann beskriver et fænomen fra 

 „Faabergstol-Brä oder Biörnestegs-Brä" paa en saadan maade, 

 at man ser, der er foregaaet en sammenblanding, idet der 

 tydeligvis sigtes til Faabergstølsbræen : „Auch an ihm die- 

 selben deutlichen Spuren von Zurückschreiten um gewisz 1400 



