180 P. A. Øyen. 



(Nyt Mag. for Natur v.). Ligeledes gjorde jeg ved samme leilighed 

 (1. c. Pag. 57 — 58) opmærksom paa det eiendommelige forhold 

 med hensyn til Tveraabræen og Sveljenaasbræen, som frem- 

 stilles saavel paa „Map of the Glaciers of the Ymesfjeld" (For- 

 bes: Norway and its Glaciers, Pag. 225) som paa „Kart over 

 Kristians Amt, blad II (1849) og blad III (1851), idet disse to 

 bræer her løber sammen og danner en fælles brætunge. et 

 forhold der nu illustreres ved en endemoræne, som markerer 

 et bestemt afsnit i disse to bræers fælles historie. 



Paa dette tidspunkt, da vi staar lige over for en begyn- 

 dende tilbagegang i bræstanden, støder vi i Jotunheimen paa 

 et lignende fænomen som de i det foregaaende nævnte to 

 udbrudskatastrofer af brædannede søer, som ledsagede tilbage- 

 rykningen i tyveaarene. Thi Ole Røisheim har nemlig med- 

 delt mig, at der fandt sted et udbrud af øvre Mjølked als vand 

 i 1855 eller 1856. Og det er sandsynligvis dette udbrud og 

 mærkerne efter dette, professor Sårs skildrer paa følgende 

 maade: „En nat for et par aar siden vaagnede fækarerne i 

 Eidsbuden af en forskrækkelig larm, saa de troede verdens 

 ende var kommet ; da var det Melkedøla, som havde brudt sin 

 naturlige dæmning, og som fyldte hele den trange dal med 

 sine grumsede vande. Flere hundrede alen paa begge sider 

 af elveleiet blev al jord revet bort, saa at fjeldskraaningerne 

 ned mod elven seer ud som de vare flaaede, og klippeblokke 

 saa store som huse førtes afsted af den rivende strøm" (Den 

 norske turistforenings aarbog 1869, Pag. 90). 



Øvre Mjølkedalsvand (ø) opdæmmes af Mjølkedalsbræen (M), 

 der gaar ned til nedre (store) Mjølkedalsvand (n) og er en 

 udløber af Uranaasbræen (U), som desuden sender en arm, 

 Skogadalsbræen (s), ned til Skogadalen og to arme (m) ned 

 til øvre Mjølkedalen foruden den i engere forstand egentlige 

 Uranaasbræ (u) ned til Uradalsmulen. J. N. Hertzberg gav 

 først en beskrivelse af denne bræsjo: „Omtrent 6000 fod i 

 nordvest for store Melkedalsvand, der efter mine maalinger 

 er 9300 fod langt, altsaa flere gange større end hidtil antaget, 

 observeredes af mig et paa karterne hidtil ikke aflagt, større 

 vand: øvre Melkedalsvand, ca. 7000 fod langt og indtil 1800 

 fod bredt beliggende adskillig høiere end førstnævnte vand, 

 hvis høide over havet vistnok kan anslaaes til mindst 4800 

 fod. Nøiagtige høideobservationer kunde paa grund af ugun- 



