Bidrag til vore bræegnes geografi. 181 



s tigt veir desværre ikke anstilles. Dette saaledes paa en 

 maade nyopdagede vand afstænges i sit naturlige udløb mod 

 sydost til store Melkedalsvand af den store snebræ, Melke- 

 dalsbræen, hvis bratte brudside ude i våndets sydøstre ende 

 viste en mægtighed af et par hundrede fod. Da dette for- 

 øvrigt var frit for nedskydende bræer og sne, fremviste samt- 

 lige bredder de tydeligste mærker paa en indtil for ganske 

 nylig indehavt høiere vandstand, der af mig bedømtes til 120 



Mjølkedalsvand. 



à 150 fod over den nuværende. Våndets nordre ende, der 

 vender mod øvre Melkedalen, adskilles fra denne ved en 

 fjeldbarriere paa 2 à 300 fods høide, tilsyneladende fast fjeld" 

 (Naturen 1878, Pag. 86). Det er til denne beskrivelse, at de 

 topografiske træk paa rektangelkart „Bygdin" svarer. Hertz- 

 berg meddeler videre, at „uafhængig af snesmeltningen og det 

 atmosfæriske nedslag etc. har nemlig elven nu og da uden 

 foregaaende varsel pludselig svulmet op til en enorm mægtig- 

 hed førende store stenblokke, grus etc. med et tordenlignende 



