Bidrag til vore bræegnes geografi. 195 



rede i det foregaaende liar liavt anledning til at se eks- 

 empler paa. 



Her kunde det ogsaa være stedet at omtale et andet for- 

 hold, nemlig den sikkerhed eller nsikkerhed, hvormed de fore- 

 liggende, topografiske karter over vore bræegne kan benyttes 

 til at bedømme de fænomener, der staar i forbindelse med 

 bræoscillationen. 



Af de udgivne karter maa vel som de bedste i saa hen- 

 seende betegnes de i maalestokken 1 : 100 000 optagne rekt- 

 angelkarter „Galdhøpiggen" og „Bygdin"; men der behøves 

 intet langt ophold i denne bræegn for at indse utilstrække- 

 ligheden for det her omhandlede øiemed ved disse karter. 

 Bigtignok beder oberst Hertzberg sine „venner og medfor- 

 bundne : dhr. fjeldturister om, , ikke at blive for stærkt over- 

 raskede, om de under sine exkursioner med kart i haand en 

 sommer- eller høstdag skulde finde en liden „nunatak" eller 

 en glat skuret bergskraaning i dagen et eller andet sted der, 

 hvor kartet blot viser det rene blaagrønne brætegn ; eller 

 omvendt: om en bræsnip eller en snefond skulde have taget 

 sig den frihed mere eller mindre temporært at dække over 

 en paa kartet som snefri gjengivet terrændel" (Morgenbladet 

 1895, Nr. 642); men efter hr. oberstens hele fremstilling faar 

 man det indtryk, at karterne selv skal svare til sin tids for- 

 hold paa en tilstrækkelig nøiagtig maade„ Jeg tror dog ikke, 

 at jeg behøver at fornærme hverken den ene eller den anden 

 opmaaler, naar jeg erklærer, at saa ikke er tilfældet; thi det 

 vilde visselig ikke være en enkeltmands arbeide i løbet af 

 nogle faa sommere at faa istandbragt et kart over den stræk- 

 ning, som f. eks. rektangelkartet „Galdhøpiggen" omfatter, 

 hvis det skulde have sin fulde betydning i glaciologisk hen- 

 seende — det er tilstrækkelig her at henvise til den maade, 

 hvorpaa saadanne karter flere steder er optaget i Alperne, 

 paa Spitzbergen — ja det er i det hele et spørgsmaal, om 

 man i saa henseende naar noget egentlig tilfredsstillende re- 

 sultat ved nogen af hid til gjængs brugte karteringsmethoder. 

 Der maa en ny fremgangsmaade til. 



For at vise med hvilken nøiagtighed saadanne karter til- 

 dels optages i Alperne vil det være tilstrækkelig at henvise 

 til Finsterwalder: Der Vernagtferner (Wissenschaftliche Ergänz- 

 ungshefte zur Zeitschrift des D. u. 0. Alpenvereins B. I, 



13* 



