Bidrag til vore bræegnes geografi. 197 



undertiden kan se smaa isbjerge svømme omkring. Opstig- 

 ningen til høiden af bræen ovenover stupet 1572 m. foregaar 

 til venstre for tjernet og stupet og er temmelig brat." (Den 

 norske turistforenings aarbog 1885, Pag. 43). SJcagastøIsbrceen 

 gaar i flugt med Midtmaradalshræcn. Bandet mellem bræerne 

 maalte jeg til 1756 m." (1. c. Pag. 44). — „Den nedre ende 

 af Midtmaradalsbræen maalte jeg til 1213 m." (1. c. Pag. 45). 



Naar kaptein Morgenstierne siger: „ Svaidalsbræen gaar 

 ikke, som paa amtskartet antydet, sammen med Harbards- 

 bræen, men der gaar en snebar dalsænkning imellem dem" 

 (Den norske turistforenings aarbog 1891 — 92, Pag. 55), eller 

 doktor Arentz fortæller, at „efter kartet skulde vi være gaaet 

 over selve Svaidalsbræen; men hvor vi var gaaet, var fjeldet 

 aldeles frit for bræ i indtil 2 — 3, kilometers bredde" (1. c. 1897, 

 Pag. 10 — 11), saa kan man vistnok ikke deraf uddrage nogen 

 bestemt slutning med hensyn til isbræernes oscillation, da 

 feilen ligesaa godt kan ligge i selve karterne. Men selv om 

 man kunde stole paa, at disse var fuldt korrekte, saa vilde 

 man endda staa lige over for den store ulempe, at der selv 

 paa de sidste og bedste karter er benyttet samme tegn for 

 saavel snebræer som isbræer, saa man alligevel ikke vilde 

 kunne faa nogen sikker oplysning om disse sidstes oscillation, 

 men kun om sneforholdene i sin almindelighed. Man ser saa- 

 ledes, at for at faa den fulde nytte af de topografiske karter 

 for den glaciologiske forskning maa der paa karterne ogsaa 

 indføres en særskilt betegnelse for snebræer og isbræer. De 

 forhold, som her kan spille ind med, illustreres godt i følgende 

 udtalelse af Bing: „Amtskartet fortæller jo, at Jøstefon er en 

 del af Jostedalsbræen, og alle forfattere, som har omtalt Joste- 

 dalsbræens udstrækning, har gaaet ud fra dette som en given 

 sag. De her omhandlede trakter er maalte og kartlagte af 

 Den geografiske opmaalings udsendinger formentlige i 1869 

 mellem 9de mai og 8de juni. Saa tidlig paa aaret er rime- 

 ligvis vintersneen ofte endnu liggende, og dette kan forklare 

 grunden til, at Jøstefon og Jostedalsbræen paa kartet feilagtig 

 er gjort til en eneste sammenhængende snemark „(Den norske 

 turistforenings aarbog 1896, Pag. 31). 



Medens vi ved Jostedalsbræen i dette decennium synes at 

 staa lige over for en almindelig aftagen af bræerne, saaledes 

 som vi allerede har seet i det foregaaende, saa har vi dog 



