200 P. A. Øyen. 



tidsrum har trukket sig tilbage, medens forholdene paa den 

 anden side af Blaavandet der nærmest synes at tyde paa en 

 stillestaaen. Hovedresultatet turde saaledes nærmest opfattes 

 som en meget langsom tilbageskriden. 



Da jeg sommeren 1893 foretog endel undersøgelser ved 

 Hardangerjøkelen viste sig ved samtlige af mig besøgte bræer 

 der en tilbageskriden om end ikke faldstændig ens. Begge de 

 større Leirbotnbræer var saaledes i tilbagegang, den vestligste 

 mest. Østre Isdalsskaak var ogsaa i det store og hele i til- 

 bageskriden. Muligens fandt der ogsaa en svag tilbagegang 

 sted ved heimste Isdalsskaak. VedRembesdalsskaaken iagttoges 

 en mere bestemt tilbageskriden om end efter forholdene at 

 dømme ganske svag. 



Hvad der imidlertid knytter en ganske særegen interesse 

 til den her sid st nævnte bræ, er det eiendommelige forhold, 

 at den giver anledning til en brædannet sø, Dæmmevand, og 

 saaledes ogsaa ved de forandringer, der staar i forbindelse 

 med bræoscillationen, foraarsager de oversvømmelseskatastrofer 

 som her i senere tider har foraarsaget betydelige ødelæggelser 

 og derfor ogsaa har paakaldt en mere speciel opmærksomhed, 

 idet man nu ved et tunnelanlæg, der skal skaffe Dæmmevandet 

 et mere regelmæssigt afløb, har søgt at raade bod herpaa. 



Vort kjendskab til Hardangerjøkelen har jo i det hele været 

 meget lidet, yæsentlig indskrænket til, hvad Munch har med- 

 delt i den allerede i det foregaaende delvis optrykte indbe- 

 retning fra sine reiser i 1842 og 1843. Paa det kart, som 

 medfølger denne beretning, finder man JøJculen afsat noksaa nøi- 

 agtig; som isbræer er afsat Rembesdalsskaake n, Isdalsskaaken, 

 og tre Leirbotnskjæker ■ — Dæmme V. findes ogsaa afsat. 

 Nogle aar senere var nær en mere geologisk undersøgelse 

 blevet foretaget inden dette omraade, idet Hørbye og Kjerulf 

 erholdt et stipendium „for i forening — — — at foretage en 

 geognostisk reise til Hardangerfj eldene fra Hallingjøkelen mod 

 syd til Røldal" (Morgenbladet 1849, nr. 122); men Hørbye har 

 meddelt mig, at de paa denne reise aldrig naaede op til Har- 

 dangerjøkelen. Fra et noget senere tidspunkt har det ryk- 

 kedes mig at faa fat i endel oplysninger i Den geografiske 

 opmaalings arkiv, nemlig i „Beskrivelser til Porteføljerne." 

 Angaaende de mere topografiske forhold inden dette omraade 

 findes endel meddelelser 1. c. nr. 28 (1863). 



