224 . P. A. Øyen. 



opfyldfc med store snemasser, saa man med lethed kunde 

 spadsere opad dem". 



Paa min forespørgsel om bræforholdene i Leirdalen (Jo- 

 tunheimen) meddelte hr. lærer Elvesæter mig ihøst følgende: 

 „Sommeren 1898 var overordentlig sen. Da vinteren forud 

 bragte megen sne, antoges bræerne i almindelighed at vokse 

 denne sommer eller i ethvert fald ikke at aftage. Sidste 

 sommer var jeg lidet i f j eldet; men jeg tør gaa ud fra, at 

 bræerne iaar omtrent holdt sig ved lige. Ialfald var jeg ikke 

 opmærksom paa, at nogen havde minket. Med disse to sidste 

 somre kan det visselig siges at være indtraadt en stagnation 

 i bræminkningen. Paa forholdsvis faa steder har den blaa 

 bræ vist sig. Jeg skulde derfor være tilbøielig til at tro, at 

 firngebeterne har tiltaget i tykkelse." Noget anderledes 

 synes imidlertid forholdene at have artet sig i Jotunheimens 

 østlige del, efter en skrivelse at dømme, som Knud Yole 

 netop har tilstillet mig: „I sommer skulde du have været i 

 Jotunheimen, saa skulde du have seet, at der ingen sne fandtes 

 paa nogen bræ; selv inde i botnerne paa de høiestliggende 

 og mest indelukkede fandtes is og kun is. Bræerne a f tager 

 for hvert aar, men ikke lige meget; du kan skjønne at i slige 

 sommere som i sommer minker de jo allermest, naar det er 

 slig stadigt solskin". 



Vi har allerede i det foregaaende seet, at der maa være 

 foregaaet en forandring i de klimatiske forhold i egnen om 

 Graldhøtinden i aarene 1864 — 1868. Vender vi os til et andet 

 fænomen, tager altsaa et andet udgangspunkt, end vi dengang 

 gjorde, saa møder os i Juvvandets isbelægning et lignende 

 forhold. Thi medens Blytt i 1864 her beretter: „dette vand 

 var endnu (den 12te september) bedækket af tyk is, og i 

 denne sommer havde det rimeligvis ikke været aabent" (Den 

 norske turistforenings aarbog 1871, Pag. 44), saa finder vi, at 

 den 3die august 1868 badede Prahm og Watson i Juvvandet 

 (Cfr. Den norske turistforenings aarbog 1872, Pag. 53). Om 

 der end i dette tilfælde nok ogsaa kan tænkes paa mere til- 

 fældige forhold, saa kan det vistnok ikke forbisees, at det vel 

 er mere end sandsynlig, at det er den samme klimatologiske 

 forandring, der afspeiler sig saavel i Galdhøtindens sneforhold 

 som i Juvvandets isbelægning. At denne sidste for aaret be- 

 tragtet heller ikke er saa tilfældig, som man ved første oiekast 



