Unders, over karplant, udbredelse i Nord-Reisen. 231 



Da endnu udstrakte dele af dette næsten tre tusinde 

 kvadratkilometer store herred endnu ikke var botanisk under- 

 søgt, nærede jeg det haab, at endnu skjulte skatte turde 

 gjemmes her, og tilbragte derfor de to sommere 1898 og 99 

 væsentlig med undersøgelser af fj eldene paa dalens østside. 

 Uagtet veiret især i sidste sommer paa grund af vedholdende 

 kulde, slud og skodde i ugevis besværliggjorde og delvis 

 ganske hindrede udnugter tilfjelds, har det dog lykkedes mig 

 at finde ikke saa ganske faa voxesteder for flere af vor floras 

 sjeldneste væxter, ligesom ca. 40 for Nord-Reisen ikke publi- 

 cerede arter kan tilføies de før kjendte. 



Da det væsentlig er fra tjeldene, de fleste fund skriver 

 sig, skal jeg her i korthed redegjøre for beliggenheden af de 

 af mig undersøgte og i efterfølgende plantefortegnelse hyp- 

 pigst anførte lokaliteter. Kaster man et blik paa et kart over 

 Reisendalen, vil man finde, at den paa begge sider begrændses 

 af en fjeldrække, der styrter brat ned mod dalbunden, og at 

 hvert enkelt fjeld i rækken skilles fra nabofjeldet ved dybe 

 dalkløfter, hvorigjennem fossende bielve baner sig vei for 

 næsten vinkelret at falde ud i Reisenelven. Begynder vi op- 

 regningen paa dalens østside og længst mod nord, træffer vi 

 tre fjelde, der ligger ved siden af hinanden i retning fra vest 

 mod øst, nemlig Gekkavarre melle m Reisenfjorden og Strøms- 

 fjorden, Fatavarre paa Strømsf jordens østside samt det endnu 

 østligere liggende Balkisoaive. Af disse viste Fatavarre og 

 Balkisoaive sig meget interessante, særlig det første. Allerede 

 ved f j eldets f od træffer man planter, der paa disse bredder 

 fordrer gunstige vilkaar for at trives; som exempler kan 

 nævnes: Sedum annuum, Polystichum filix mas, Epilobium 

 collinum, Viola canina, Erysimum hieraciifolium, Botrychium 

 Lunaria, Hieracium prenanthoides, Veronica saxatilis, Aspi- 

 dium Lonchitis, Calluna vulgaris, Silene rupestris, Oarex 

 pallescens m. fl. Stiger man høiere op, træffes Hierochloa 

 borealis, Woodsia hyperborea, Carex atrata og rupestris, Dryas 

 octopetala, Astragalus alpinus, Triticum violaceum, Anten- 

 naria alpina, Salix reticulata, Saxifragaarterne og lignende 

 mere almindelig udbredte fjeldplanter. Men fra en høide af 

 omtrent 300 m. viser sig, eftersom man langsomt stiger opad, 

 den ene efter den anden af vore sjeldneste arktiske arter: 

 Phaca frigida, Oxytropis lapponica, Rhododendron lapponicum, 



