264 Joh. Dyring. 



L. Læstadius, der i 1825 blandt andet først besøgte den in- 

 teressante egn paa Balvandets østside. Den berømte svenske 

 forsker Göran Wahlenberg, der paa sin tredie reise i Nordland 

 eg Finmarken i 1807 foretog undersøgelser i Salten og ved 

 Foldenfjord, var derimod ikke i Junkersdalen. — Senere er 

 dalen besøgt af en hel række andre ansete svenske botanikere, 

 Dr. Johan Angström i 1837, A. Brake, F. Unander og G. 

 Tiselius i 1854, C. 0. Schlyter og Behm i 1859, L. Schlegel og 

 H. W. Arnell i 1869 samt af den nylig afdøde paa saa mange 

 felter høit fortjente systematiker lektor C. J. Lindeberg i 1876, 

 Af senere norske botanikere har følgende botaniseret her: 

 J. M. Norman i 1881, R. Fridtø i 1889 og forfatteren i nogle 

 uger i hvert af aarene 1893, 97 og 99. Angaaende de i egnen 

 iagttagne karplanter og deres udbredelse henvises forøvrigt 

 til medfølgende flora 1 ). 



8. Befolkning. Ifølge undersøgelser anstillede i 1897 

 udgjorde dalens befolkning dengang ialt 107 indiv., deraf 82 

 i den egentlige Junkersdal og resten i Tjøris, Skaiti og 

 Graddis. Nationaliteten er temmelig blandet; hovedmassen ud- 

 gjøres vistnok af nordmænd, hvoraf et par personer indflyttet 

 fra Solør og Valdres, men desforuden tindes adskillige ind- 

 vandrede svenske samt endel personer af hel eller blandet 

 lappisk herkomst. Sproget er som følge heraf noksaa op- 

 blandet med ikke-norske ord og vendinger. — Junkersdalens 

 nuværende befolkning er et i enhver henseende ordentligt og 

 respektabelt folkefærd med enkle og tiltalende sæder. Leve- 

 maaden, hvori melk, grød, fladbrød og spegemad spiller hoved- 

 rollen, er god omend tarvelig og simpel, og renligheden i 

 modsætning til mange andre steder i Nordland upaaklagelig. 

 Sommerfelts klage over den overhændige misbrug af sterke 

 drikke gjælder ialfald ikke ret overfor dalens nuværende be- 

 folkning, som gjennemgaaende er nøgterne og ædruelige folk. 



1 ) I floraen anføres for gebetet ialt 380 arter, hvoraf dog 12 usikre, 

 samt 15 hybrider og 85 underarter, varieteter og former. Dette 

 antal er — i betragtning af det indskrænkede omraade og da visse 

 slegter, fornemlig Hieracium, endnu er lidet studeret — paafaldende 

 stort. Til sammenligning kan anføres, at A. Bl. for omegnen af 

 Kragerø i det sydlige Norge opfører c. 450 fanerogamer og bregner. 

 N. Lund opgiver for hele Vest-Finmarken 402 arter. 



