Det biologiske selskab. 1898. 339 



Den af Apstein paa viste jevne fordeling af planktonet i tyske 

 sjøer havde han gjenfundet i de norske sjøer med jevne 

 dybdeforhold og ringe vandtilførsel, medens derimod vande 

 med ujevne dybdeforhold og større tilflydende elve havde et 

 mere ujevnt fordelt plankton. Ved 3 hele aaret igjennem 

 undersøgte vande i Kristianias nærhed havde han fandet, at 

 planktonet viste en aarlig periodicitet med et minimum i den 

 koldeste tid om vinteren og et maximum om sommeren. Aar- 

 sagen til, at nogle vande var saa rige paa plankton og andre 

 saa fattige, troede han efter sine undersøgelser hovedsagelig 

 var deres forskjellige temperatur. De grunde, varme vande 

 havde nemlig vist sig at indeholde langt mere plankton end 

 de dybe, der langsommere opvarmedes og derfor holdt en lavere 

 temperatur. Dette gjaldt dog blot sommermaanederne. Hvor 

 større elve Hyder ud i et vand og vandskiftet sker hurtigt, 

 faar dog dybdeforholdene ikke længere denne betydning. 

 Disse vande er gjerne al tid planktonfattige uden hensyn til 

 dybden, idet den gjennem strømmende vandmasse enten for- 

 nyer våndet saa hurtig, at plankton ikke faar tid til at danne 

 sig, eller den frembringer ialfald temperaturforandringer, der 

 hindrer planktonets vækst. Eksempler paa saadanne plankton- 

 fattige vande er der fuldt op af i vore trange dalfører, hvor 

 et større vasdrag løber igjennem. Som en modsætning til 

 disse fattige vande kan nævnes de paa selve fjeldplateauerne 

 liggende vande med ringe vandtilførsel, der trods sin høide 

 over havet gjerne al tid er rige paa plankton, og naar de er 

 grunde endog meget rige. Tilslut omtaltes den rolle, plank- 

 tonet spiller for vore ferskvandsfiskerier. Den overveiende 

 del af dette besbaar nemlig af crustacéer, som udgjør den hoved- 

 sagelige næring for næsten alle ferskvandsfiske i en yngre 

 alder og ogsaa er en meget væsentlig del af næringen for de 

 voksne fiske, især blandt laksefiskenes gruppe. Maven af 

 ørret, røie og sik finder man saaledes ofte fuld stoppet af disse 

 smaa krebsdyr. Foruden den direkte nytte, som man kan 

 drage af kjendskabet til planktonets mængde og sammensæt- 

 ning som fiskenæring, vil planktonet desuden være en rette- 

 snor for et vands produktionsevne idetheletaget, idet rigdom 

 paa plankton vil vise sig ensbetydende med rigdom ogsaa paa 

 andre næringsemner for fiskene. Foredragsholderen havde ved 

 sine undersøgelser af fiskevande fandet, at de planktonrige 



