Embryometriske undersøgelser af delphinfostere. 363 



aldeles unyttet, tillader jeg mig at offentliggjøre dem, selv 

 om det kun er brudstykker. Jeg skal derfor i det følgende 

 fremkomme med en del observationer over fostere af Del- 

 phinapterus leveås, Globicephalus og Belphinus delphis, som jeg 

 havde anledning til at undersøge i Bergens museum og delvis 

 ved det zootomiske museum i Christiania. Da denne med- 

 delelse kun er foreløbig, er ikke alle litteraturangivelser med- 

 tagne. 



Hvidflsken, Delpliinaptarus leveås, Pallas 1776. 



Synonymer : Balæna albicans, O. F. Müller. Phocœna leveås, Cuv. 



Beluga catodon, Gray. 



Over denne eiendommelige arktiske hvalart, som under- 

 tiden forvilder sig ogsaa til mildere egne, har allerede forrige 

 aarhundredes naturforskere vidst at fremkomme med interes- 

 sante oplysninger. Foruden at være meget tidlig kjendt af 

 naturforskerne har disse ogsaa hidbragt nere træk af dens liv 

 og optræden. Saaledes fortæller Pallas, at den optræder hyp- 

 pig i Objflodens bugt og gaar undertiden langt op i floden 

 for at jage fisk. Pallas erkjendte, at der ikke findes rygfinne 

 paa dette dyr og bemerker, at den „hvide delphin" derved 

 skiller sig fra alle andre delphiner. Hvidflsken holder sammen 

 i smaa hjorder og Samojederne søger at samle dem for at 

 dræbe dem med harpunkast. 



Pallas taler ogsaa om de unge hvidfiske, og at den føder 

 unger ved kysten. 



Imidlertid omtales denne art ogsaa af 0. F. Muller, O. 

 Fabricius og af Martens. 



0. Fabricius (Fauna Groenlandica 1780) siger om denne 

 Art: „Parit vere pullum solitarium, qui innatus livescit, nuper 

 natus coerulescens, cum ætate magis magisque albescit. Ple- 

 rumque gregatim natant cum pullis suis majores". 



La Cepède (Histoire nat. des Cétacées, Paris 1803) omtaler 

 farven hos ældre og yngre individer; om foetus fortsætter han: 

 „des foetus arrachés du ventre de leur mère ont paru d'une 



