FAUNA DROEBACHIENSIS. 1. HYDROIDER U 



og vi har en fri meduse (smaamanæt) for os (V). Den indre 

 tap, som ogsaa er gjennembrudt, danner medusens mund- og 

 maveparti (manubriet) og enten i dens vægge eller paa indsiden 

 av klokken langs radialkanalerne utvikles saa forplantningscel- 

 lerne i grupper (gonader). 



Hos de athekate hydroiders meduser (anthomeduserne) 

 anlægges gonaderne i mavens (manubriets) væg, mens de theka- 

 fore hydroiders meduser (lep tom ed user ne) bærer gonaderne 

 paa radialkanalerne. 



Denne avvekslende optræden av en ukjønnet og en kjønnet 

 generation hos hydroiderne blev først paavist av Michael Särs ; 

 ogsaa den store svenske naturforsker Sven Loven leverte betyd- 

 ningsfulde bidrag til opklaringen av hydroidmedusernes utvik- 

 ling, og paa grundlag væsentligst av Michael Sars's og Sven 

 Lovén's undersøkelser var det saa, dansken Japetus Steenstrup 

 fremsatte sin lære om vekslende generationer i dyreriket, en lære, 

 som har hat megen stor betydning for den zoologiske forskning 

 ogsaa inden andre dyregrupper. — 



Men i virkeligheten er det de færreste hydroider, hvis for- 

 plantningsindivider er fri meduser. 1 almindelighet stanser gono- 

 forerne paa et tidligere utviklingstrin og utvikler kjønsstoffene, 

 mens de endnu sitter fast paa kolonien. Under oversigten over 

 Drøbaksavsnittets hydroider vil man med én gang maatte lægge 

 merke til, at bare nogen ganske enkelte har fri meduser, mens 

 utviklingen til planulalarve for det meste foregaar i den fast- 

 sittende gonofor eller hos de thekafore i det beskyttende chitin- 

 hylster (gonothek), som omgir gonoforerne. Gonoforerne tydes 

 gjerne her som tilbakedannede meduser, som stanser paa et tid- 

 ligere utviklingstrin. 



Gonoforernes stilling paa kolonien varierer meget sterkt. 

 Hos Clava fandt vi dem tæt under tentaklerne; hos Tuhularia 

 sitter gonoforerne mellem tentakelkranserne. Hos nogen hydro- 

 ider sitter de paa hydrorhizaen eller paa hydrocaulus, hos andre 



