FLORA GRENMARENSIS. 113 



C. Ha lo f y ts am f un dene, som er knyttet til en bund, der er 

 rig paa kogsalt. Herhen kan egentlig ogsaa regnes det 

 under hydrofytvegetationen omtalte havgræssamfund. 

 m) Hav- og f jor dstrandene dækkes lidt udenfor den 

 egentlige kystlinje, hvor bunden skraaner nogenlunde 

 langsomt, ofte af temmelig høie græsagtige planter, 

 Scirpus maritimus og Tabernæmontani samt tildels 

 Phragniites, der rager op over vandspeilet og hvor- 

 imellem ofte grupper af Zannichellia. Længere inde, 

 hvor stranden ialfald af og til ligger paa det tørre, op- 

 træder en spredt vegetation bestaaende af Gakile, arter 

 af Atriplex, Suæcla, Salsola, Salicornia, Ammodenia, 

 Glaux, Triglochin maritima, Cirsium arvense, Aster, 

 Plantago maritima, Rumex crispus, Potentilla anse- 

 rina, Mertensia, Galium aparine, Glaucium, Lathy- 

 rus maritimus, Polygonum aviculare, Car ex mari- 

 tima, satina, arenaria og incurva, Festuca arundi- 

 nacea, Elymus, Atropis maritima og distans, Triti- 

 cum junceum og repens, Sonchus arvensis, Haloscias, 

 Stellaria crassifolia, Armeria m. fl. andre, hvis for- 

 deling er noget afhængig af grundens natur, om den 

 bestaar af 1er, fin sand eller grovere grus og sten. Paa 

 de nærmeste klipper, som oversprøites af havvandet, 

 vokser i regelen Silene maritima, Artemisia campe- 

 stris, Sagina subulata og nodosa, Sedum album m. fl. 

 — Dette samfund, der optræder alm, langs distriktets 

 kystlinje, gaar paa den ene side umerkelig over i strand- 

 engene og paa den anden side i de i det foregaaende 

 omtalte xerofile sandflader. 

 n) Stranden gene, som i et lidt høiere niveau — over 

 høieste vandstand — ganske alm., omend pletvis, ud- 

 breder sig langs kystlinjen, er for en del bevokset 

 med mange af de ovenfor nævnte arter i forbin- 

 delse med flere andre, saasom Agrostis stolonifera, 



Nyt Mag. f. Naturv. IL. II. 191 1. S 



