116 JOH. DYRING. 



tæppe, som besfcaar af en mængde græs- eller græs- 

 lignende arter tilhørende slegterne Agrostis, Antho- 

 xanthum, Poa, Aira, Festuca, Lactylis, Carex m. fl.; 

 heri forekommer indsprængt en mængde ofte smukt blom- 

 strende artei- af Ranunculus, Caltha, Lychnis, Matri- 

 caria, Ghri/santhemum,Cardamine, Carum, Anthriscus, 

 Trifolium, Achillea, Cirsium, Rumex m. fl., hvorfor de 

 naturlige enge ofte frembyder et smukt og tiltalende udse- 

 ende. — I distriktet erstattes de nu mere og mere af dyr- 

 kede [kunstige] enge, hvor de nævnte arter fortrænges 

 af mere fordelagtige kulturplanter, som Phleum pratense, 

 Trifolium hyhridum m. fl. 



I de indre mere høitliggende dele af distriktet — for- 

 nemmelig dog udenfor floraens grænser f. eks. ved Fekjan, 

 Høgli og Bestul i Luksefjeld — optræder h. o h. enkelte 

 tilløb til subalpine „u r t em arker", som er skraanende 

 enge, der særlig udmerker sig ved sin rigdom paa høie 

 blomsterplanter — som Aconitum, Geranium silvaticum. 

 Ranunculus platanifolius, Trollius, Mulgedium, Cir- 

 sium heterophyllum, hieracier, Chamænerium, Angelica, 

 Melandrium rubrum, Milium, Galamagrostis purpu- 

 rea m. fl. - samt ved sine spredte buskadser af for- 

 skjellige salices. 



r) Ågre og haver er ligesom de dyrkede enge et kultur- 

 produkt, som skyldes menneskets indgriben. Foruden de 

 egentlige dyrkede planter, huser de tillige en mere eller 

 mindre rig samling af ukrudsvekster, hvorom henvises 

 til floraen. 



s) Ballastpladser, som nu især findes ved Kragerø, 

 Langesund, Frednes i Porsgrund og enkelte a. st., ud- 

 merker sig ved sin rigdom paa fremmede arter, som 

 imidlertid som regel ikke formaar at holde sig, men efter- 

 haanden foiirænges af indenlandske ugræsplanter. Paa 

 grund af skibsfartens forandrede kai'akter er disse ballast- 



