FLORA GRENMARENSIS. 119 



I en interessant afhandling Dryas octopetala bei 

 Langesund [Nyt M. i Naturv. 41 B. 1903] gjør hrr. prof. dr. 

 Wille og direktør J. Holmboe opmerksom paa, at M. N. Blytt 

 ikke bemerkede denne art ved Langesund paa sin reise i 1826, 

 men først 12 aar senere i 1838, da den angives som forekom- 

 mende i mængde ved Langesund og paa Langø paa de tørre 

 klipper mod havet. Der anføres fremdeles, at Blytt i 1826 maa 

 have været paa plantens nuværende omraade, da han i sin op- 

 sats i M. f. Naturv. angiver Glaucium for „en Strand s. f. 

 Byen"^ og Campanula cervicaria for Langø. Af denne grund 

 mener forff. at kunne gaa ud fra, at Dryas er indvandret til 

 Langesundsegnen meliem 1826 og 1838 eller ialfald at planten 

 i 1826 var sjeldnere end nu — saa sjelden at den ikke opda- 

 gedes af Blytt. Hertil maa imidlertid bemerkes, at Blytt 

 efter al sandsynlighed alligevel ikke har været paa de steder, hvor 

 Dryas vokser. Hans fund af Glaucium kan neppe paaberaabes, 

 da lokaliteten for denne art er den store strand ved det nu- 

 værende bad, hvor ogsaa forf. i sin tid har samlet den^. 



Valleraasen ca. 200 m. o. h.] og 3 alpine løv moser [Hypnum badium 

 Hn. paa myren ved Valier, Orthothecium rufescens (Dicks.) og Hy- 

 menostylium curvirostre (Ehrh.) ved Versvik paa kalkberg]. „De tre 

 første gaar hyppig fra alperegionen ned i lavlandet, især paa vest- 

 kysten; ligesaa nr. 5 og 6. Derimod er nr. 4 en udpræget alpin art, 

 som det var høist paafaldende at træffe i store masser i Vallermyren ; 

 den findes ikke søndenfor de skandinaviske lande. Orthothecium ru- 

 fescens er neppe i det søndenfjeldske fandet søndenfor Gudbrands- 

 dalen; derimod findes den saa langt s. paa vestlcysten som paa Stord 

 lige ned til havet." — Ifølge disse opiysninger maa ialfald Hypnuin 

 hadiuin Hn. og Orthothecium rufescens (Dicks.) henregnes til den 

 ovenfor omtalte isolerede koloni af fjeldplanler. — I Bl.s manuskript 

 anføres ogsaa en lichen for Langesund med den til følelse, at han før 

 kun har seet den paa Dovre. — I denne forbindelse kan maaske ogsaa 

 nævnes, at Salmo alpinus L., som i det sydlige Norge væsentlig er 

 udbredt over våndene i de høiere beliggende trakter, forekommer meget 

 talrig i de lavtliggende sjøer i Bamle. 



^ I Bl.s dagbog: „en øde Strand ud mod Havet". 



^ Naar Bl. i sin opsats lader stranden ligge s. f. byen — istedetfor sv. 

 — kommer det af, at han regner s. som retningen langs kysten mod 

 Kristiansand. I hans manuskript siges saaledes Valle at ligge 1 mil 

 nordenfor Kragerø, medens stedet i virkeligheden ligger mod nø. 



