FLORA GRENMARENSIS. 133 



pigere med E. hiemale, men stundom ganske alene, kan dog 

 neppe siges at være afgjørende ^ Sporerne feilslaaende. 



f. ramigermn! Stængelen nær spidsen, især naar denne 

 er beskadiget, med enkelte grene. Biandt hovedformen sj. 



Lycopodia,ceæ L. C. Rich. 



Li/copodium selago L. Skoge. Fra havkysten, f. eks. Kra- 

 gerø [alm., Ell.], Straaholmen, Brevikstranden og Langesund, 

 temmi. alm. gjennem egnen. 



L. inundatum L. Myrer og oversvømmede st. Sj. og kun 

 ved havkysten: Eidet, Barland og Braaten ved Kragerø [Ruud]. 



L. clavatum L. Skoge. Fra havkysten, f. eks. Kragerø 

 [Ell.], temm. alm. gjennem egnen. 



L. annotinum L. Paa lign. st. Udbredelse som den 

 foreg. art. 



L. complanatum L. Paa lign. st. Sj. : Borgeaasen ved 

 Porsgrund paa den sydvestlige side [Bl.] !, Klosterskogen ved Skien 

 [Johnsen]. Ogsaa i Drangedal [Eng] noget udenfor floraens 

 grænser. 



* chamæcy parissus A. Br. Sj. : Klosterskogen ved Skien 

 paa sandbund biandt Calluna [Johnsen]. 



Selagfnellaceæ Mett. 



Selaginella selaginoides (L.) Lnk. Fugtig græsmark biandt 

 mose. Sj.: Langesundsodden, Skjælsviktangen i Eidanger, begge 

 st. i havets niveau; Drangedal noget udenfor floraens græn- 

 ser [Ell.]. 



^ Den paa Gotland forekommende Inula vrabelyiana Kern, ansees jo 

 alm. — og vistnok med rette — for en hybrid af I. salicina og I. en- 

 sifolia, skjønt den sidste art nu fortiden ikke mere findes paa øen. 

 Ogsaa flere lign. eks. forekommer. 



