AARSBERETNING FOR 1910. 307 



Mine darner og herrer! Jeg skal i det følgende faa lov til 

 at omtale nogle forholdsvis sjeldnere patogene soparter, som 

 vi paa Rikshospitalets patologisk-anatomiske Institut dels selv 

 har hat anledning til at rendyrke fra forskjellige sygdomstilfælde, 

 dels ogsaa har faaet tilsendt til nærmere studium fra forskjellige 

 utenlandske instituter. Jeg niaa forutskikke den bemerkning, 

 at det ikke er hensigten at omtale nærmere disse arters bota- 

 niske betydning, heller ikke deres stilling i det botaniske system, 

 der specielt er noksaa usikker for enkelte arters vedkommende, 

 ja endog sterkt omtvistet; det er blot meningen at demonstrere 

 dem som sygdomsvækkere og som repræsentanter for enkelte 

 arter av disse, som er forholdsvis litet kjendte. 



Busses gjær {Saccharomyces Busse): 1 1894 offentliggjorde 

 Busse og Buschke, at de hadde rendyrket en gjærsoplignende 

 mikroorganisme fra et tilfælde av kronisk pyæmi hos et men- 

 neske, og at de maatte anse denne som sygdomsaarsaken. Det 

 var en 31 aar gammel kvinde, som i oktober 1893 fik en øm 

 hævelse fortil paa skinnebenet. Der dannet sig en byld, som 

 aapnedes paa et hospital juni 1894. Saaret helede, men aapnet 

 sig atter og bredte sig, idet huden langsomt blev undergravet. 

 Samtidig kom der bylder i ansigt, paa albu, over ribben osv. 

 De henfaldt efterhaanden til aapne saar, og i november 1894, 

 altsaa over 1 aar efter sygdommens begyndelse, døde patienten 

 under symptomer som ved en kronisk blodforgiftning. Foruten 

 de omtalte saar og bylder fandtes ogsaa saadanne i milten og 

 nyrerne. 



Diagnosen var oprindelig efter undersøkelse av et stykke 

 uttat fra et av saarene stillet paa kjæmpecellesarkom, men da 

 det lykkedes at dyrke soppen fra bylderne baade mens patienten 

 levet og efter døden, saa maatte denne antages for at være 

 sygdomsvækkeren. 



Kulturerne av soppen viser typisk vækst som en gjærsop. 

 Særlig paa glycerinpotet danner den et lag av fra først av hvite 

 kolonier, som efterhaanden flyter sammen til et tykt belæg med 



