308 DET BIOLOGISKE SELSKAB. 



en litt ujevn, bugtel overflate med litt fremspringende lister hist og 

 her (Pl. IV, fig. 1). Med alderen faar den en litt mer gulbrun farve. 

 I boullion vokser den som en hinde paa overflaten med en for- 

 holdsvis tyk ring langs randen. Den skal efter Busses oplys- 

 ninger forgjære druesukker til vand og alkohol; det er imidler- 

 lertid ikke lykkedes hverken dr. med. V. Jensen (Kjøbenhavn) 

 eller mig at finde dette. Soppen vokser ved alle temperaturer 

 mellem 6 og 40^ og er overordentlig seiglivet, idet den bevarer 

 sin spiredygtighet i indtørret tilstand i mange aar. (Den frem- 

 viste kultur er utsaad fra en 5 aar gammel indtørret kultur). 



Utseendet under mikroskopet er som en almindelig gjær- 

 sop, en rund eller oval celle med smaa lysbrytende korn, de 

 ældre kulturer kan faa meget tykke cellehinder. 1 protoplasma 

 indeholdes draaper, som sværtes med osmiumsyre. 



Soppen er patogen for mus og rotter og kan danne store, 

 myxomlignende svulster, der næsten utelukkende bestaar av tæt- 

 liggende gjærceller. Efter V. Jensens ^ undersøkelser er den ogsaa 

 patogen for marsvin, idet den særlig i centralnervesystemet 

 danner svulster, der kan frembringe lammelser ved sit tryk paa 

 omgivelserne. 



Kort tid efter Busse og Buschkes paavisning av denne sop- 

 art som sygdomsvækker fik pludselig disse mikroorganismer 

 meget stor medicinsk interesse, idet Sanfelice fremkom med 

 sine undersøkelser. Han troede at kunne frembringe ond- 

 artede svulster ved indsprøitning av en gjærsop, særlig en 

 art „Saccharomyces neoformans^'', og mente her at ha aar- 

 saken til de ondartede svulster, idet han paaviste likheten mel- 

 lem gjærsoppene og de saakaldt parasitlignende dannelser og 

 indhold i svulstcellerne. Denne teori har ogsaa i Norge hat en 

 forkjæmper i avdøde dr. med. B. C. Vedeler, der ogsaa i sin 

 tid troet at ha paavist en kræftparasit. 



1 ViLH. Jensen. Undersøkelser over pathogen Gjær, Kjøbenhavn 1903. 



