320 DET BIOLOGISKE SELSKAB. 



tildels har ogsaa de tekniske feilkilder været saavidt store, at 

 resultaterne kun har relativ værdi. 



W. Müller maa dog nævnes. Han har nemlig fortjenesten 

 av at ha indført en videnskabelig metode til adskillelse av 

 hjertets forskjellige dele, likesom han har hat for øie, at hjertets 

 fedtlag maa fjernes, naar vegten av hjertets muskulatur skal 

 bestemmes. Endvidere har han stillet hjertevegten i relation til 

 legemsvegten og alderen. Forholdet mellem vegten av hjertets 

 forskjellige avsnit har han ogsaa beregnet. 



Tiltrods for, at det snart er 30 aar siden Müllers arbeide 

 kom frem, er hans arbeidsmetode kun anvendt av et faatal 

 undersøkere, likesom ogsaa hans resultater er litet benyttet. 



Ved de hjerteundersøkelser, som jeg i det følgende skal re- 

 ferere, har jeg benyttet W. Müllers arbeidsprinciper. Disse 

 gaar i korthet ut paa følgende. 



Hjertet adskilles i sine respektive avsnit: forkamrene fra 

 hjertekamrene og videre høiere halvdel fra venstre halvdel. 

 Denne adskillelse foretages lettest med en saks. Naar de to 

 septa klippes fra, maa man, for at undgaa feilkilder, lade saksen 

 khppe parallelt septums flade. Derpaa fjernes det subpericardiale 

 fedt. De store kar klippes fra i høide med klapperne. Tilslut 

 har man for sig de 6 forskjellige hjerteavsnit: 2 hjertekamre, 

 2 forkamre og de 2 skillevægge. Disse veies. 



Av disse 6 hjerteavsnit vil de to hjertekamre undergaa de 

 største patologiske forandringer. Jeg vil derfor i denne korte 

 oversigt over mine resultater kun gjennemgaa de vigtigste varia- 

 tioner i hjertekamre nes størrelse, saavel de fysiologiske som 

 de patologiske. 



Inden jeg imidlertid gaar over til disse, maa jeg gjøre rede 

 for det teoretiske grundlag, hvorpaa disse undersøkelser hviler, 

 samt hvorledes mine resultater er beregnet. 



Ved at gjennemgaa den historiske utvikling av alle de under- 

 søkelser, som er foretat for at bestemme hjertets størrelse, blir 



