AARSBERETNING FOR 1910. 



indse. Stiger legemsvegten — med andre ord er individet fett — 

 synker hjertei ndeks. Det vil si, at fete folk har relativt smaa 

 hjerter. Under avmagring vil forholdet være noget forskjellig, 

 eftersom avmagringen har foregaat hurtigt eller gjennem et læn- 

 gere tidsrum. Ved den hurtige avmagring vil hjerteindeks stige 

 noget, da hjertet i dette tilfælde ikke avtar saa hurtig i vegt 

 som den øvrige muskulatur og fettet. Ved den kroniske av- 

 magring vil — som vi senere skal se — hjertet ogsaa miste i 

 vegt, og omtrent i samme grad som legemet forøvrig, saa for- 

 holdstallet ikke vil forrykkes synderlig. 



Av andre momenter har en øket blodmængde været opført 

 som aarsak til hjertehypertrofi. Noget bevis herfor er ikke 

 levert. Eksperimentelle undersøkelser, som jeg har utført paa 

 kaniner, taler ogsaa avgjort for, at en øket blodmængde under 

 forøvrig normale forhold ingen indflydelse har paa hjertets 

 størrelse. 



Ventrikelindeks forrykkes ikke ved nogen av de forao 

 nævnte momenter. 



Naar de patologiske variationer av hjerteindeks skal be- 

 dømmes, maa man imidlertid ta hensyn til de nævnte forhold, 

 specielt ernæringstilstanden. 



Inden jeg gaar over til at betragte forholdene ved de spe- 

 cielle sygdomme, som fremkalder hjertehypertrofi, skal derfor 

 indeksvariationer ved sykelige forandringer av legems- 

 vegten ofres nogle ord. 



Den mest utprægede avmagring — kachexien — ser man 

 specielt hos patienter med ondartede svulster. Mit materiale 

 indeholder 13 saadanne tilfælde. Der fandtes i disse tilfælde 

 ingen andre patologisk-anatomiske forandringer end de, som 

 skyldtes den til døden førende kræftsvulst. De er derfor særlig 

 skikket til at belyse variationer av hjerteindeks ved sterk av- 

 magring. 



Gjennemsnitlig fandtes hjerteindeks = 1,37 (minimum 1,00; 

 maksimum 1,69). 



