342 JOHN EGELAND. 



Fluerne, naar man vil dæmpe deres Mængde, thi den Svamp er 

 heel forgiftig". — I et tilsvarende kapitel paa 78 sider har Hans 

 Strøm en fortegnelse over Søndmørs vildtvoksende vekster (om- 

 fattende ca. 450 arter), hvor „enhver Urt nøie er prøvet og be- 

 nævnet efter den fortræffelige Urtekiender Linnæi systetna sexu- 

 ale^'. Hans sopkundskap har været htt større end de fore- 

 gaaende forfatteres; thi han nævner her ikke mindre end 17 arter, 

 hvorav 11 Agarici, 3 Bolett, 1 Clavaria (som han forresten 

 kalder for mos), 1 Lycoperdon og 1 Elvela ^. Et lignende antal 

 omtales i samme forfatters „Beskrivelse over Eger-Præstegiæld" 

 (1784). 



Summen av datidens viden om vort lands sopper finder 

 man antagelig i Norges ældste trykte flora, biskop Gunnerus's 

 „Flora Norvegica" (1766). Her opføres og beskrives i alt 75 

 soparter, nemlig 29 Agarici, 11 Boleti (hvoriblandt ogsaa Poly- 

 porusarter), 6 Clavariæ (derav en Cl. hypoxylon, antagelig = 

 Xylaria hypoxylon), 3 Helvellæ, 4 Hydna, 6 „Lycoperda^\ 

 6 Mucor-aiier, 8 „Pesizce^^ og 2 „PhalW. De anvendte arts- 

 navne, som vistnok er mere eller mindre kollektive, er imidlertid 

 delvis andre end de nu brukelige, og beskrivelsen er ofte altfor 

 ufuldstændig til, at arterne kan identificeres. For soppenes ved- 

 kommende faar derfor ogsaa „Flora Norvegica" liten betydning 

 tiltrods for de meddelte oplysninger om deres forekomst i Trond- 

 hjemsegnen og Finmarken, hvorfra senere oplysninger endnu saa- 

 godtsom savnes. 



1 Blandt de 11 Agarici forekommer fluesop, kanthåret, champignon og 

 riske. De 3 Bolett er B. bovinus (antagelig en kollektiv benævnelse, 

 omfattende flere kusoparter), Fornes fornentarius og Polyporus betu- 

 linus. Om sidstnævnte art, som han kalder Hviid-Knøsk, siges, at 

 „den bruges her undertiden til Propper i Stæden for Kork, men falder 

 dog til saadant Brug for myg eller blød". „Boletus fornentarius Knøsk", 

 som er „en almindelig Væxt paa gamle Birke-Træer, bruges overalt i 

 Stæden for Tønder, og beredes ved at kaages stærkt i Luud og bankes 

 indtil den bliver mør". „Lycoperdon s. Bovista Fiis Sop . . . holdes 

 her for det bedste Middel til at stille Blod, da man ikkun lader den 

 Røg eller Damp, som gaar ud, naar den krystes itu, falde ind i Saaret". 

 Den bruktes ogsaa mot aapne fotsaar og bylder. 



