MEDDELELSER OM NORSKE HYMENOMYCETER. L 343 



Først efteråt Elias Fries var fremstaat med sit „Systema 

 Mycologicimi" (1821), begyndtehertillands de undersøkelser, som kan 

 siges at ligge til grund for vort nuværende kjendskap til Norges 

 sopflora. Hvad særlig hymenomyceterne angaar, saa har vi de 

 fremragende, alsidige botanikere prof. M. N. Blytt, pastor S. 

 Chr. Sommerfelt og overgartner N. G. Moe at takke for de 

 ældste værdifulde oplysninger om disse soppers forekomst i Norge. 



De temmelig rikholdige samlinger av Agaricineer, Poly- 

 poreer, Hydnaceer og Thelephoreer m. m., som tindes i det 

 botaniske museum, skriver sig for en stor del fra denne ældre 

 tid og skyldes nævnte mænd ^. Naar undtages Sommerfelts 

 „Supplementum Floræ Lapponicæ" (1826), saa foreligger dog, 

 saavidt vites, ingen særskilt bearbeidelse av dette ældre mate- 

 riale; men det er benyttet av prof. A. Blytt ved utarbeidelsen 

 av hans nedenfor omtalte verk. 



Hele det forrige aarhundrede er forøvrig meget fattig paa 

 floristisk litteratur vedrørende Norges hymenomyceter. Av særlig 

 betydning og interesse i denne henseende er nysnævnte Supple- 

 mentum Floræ Lapponicæ, som endnu danner hovedkilden til 

 vor kundskap om det nordenfjeldske Norges sopflora. I dette 

 verk omtales og beskrives ca. 160 arter hymenomyceter og 190 

 andre soparter, væsentlig fra Saltdalen og forøvrig fra spredte 

 lokaliteter i Nordland og Finmarken. Forfatteren har i det 

 store og hele benyttet den av Fries indførte slegts- og artsbeteg- 

 nelse. Beskrivelserne er ganske fyldige og koncise og angivel- 

 sen av ariernes voksesteder ret tilfredsstillende. 



Med professor Axel Blytt antok sopundersøkelserne et be- 

 tydelig større omfang og en mere systematisk karakter end 



1 Sommerfelts og Blytts efterlatte sopherbarier har forøvrig en særlig 

 interesse derved, at de indeholder en hel del av E. Fries bestemte 

 arter. Vistnok har det ved L. Romells kritiske gjennemgaaelse av 

 enkelte partier derav i den sidste tid vist sig, at bestemraelserne delvis 

 er feilagtige; men der blir allikevel mange autentiske eksemplarer til- 

 bake med korrekte bestemmelser av vor nuværende sopsystematiks 

 grund lægger. 



