SKJÆLBANKE-STUDIER IKRISTIANIA OMEGN. 59 



Ved dette niveau finder man en tilsyneladende skarp mod- 

 sætning i de geologiske foihold mallem ganske nærliggende hori- 

 sonter, dette begreb her anvendt i sin generelle betydning, iiden 

 at spor af nogen diskontinuitet kan opdages. 



Da imidlertid selv disse tilsyneladende skarpe modsætninger 

 og derfor raske forandringer i geologisk henseende rent a priori 

 maa have krævet ikke saa rent lidet af tid for deres udvikling, da 

 ingen diskontinuitet er at opdage i de Faunistiske forhold, saa 

 kan vi gjøre os et berettiget haab om engang at kunne opdele 

 denne tid i alt mindre og mindre aîsnit og paa den maade følge 

 udviklingen i dens mere specielle faser ogsaa der, hvor vi for 

 øieblikket kun ser et mere uopløseligt hele. Men her er det 

 kun detailundersøgelsen, som kan føre skridt for skridt fremover. 



Skjælbanke-niveaiiet. 



Det ovenfor omtalte begrænsningsniveau fra henimod 190 

 m. 0. h. til ca. 170 m. o. h. repræsenterer saaledes i egentlig 

 forstand et overgangsniveau, som vi i Kristiania umiddelbare 

 omegn gjenfinder med omtrent fem meters forskyvning i høiden. 

 Med det udprægede terrasseniveau i høiden 170 — 175 m. o. h. 

 indfinder saa de første, iagttagne skjælbanker sig. Den nye tids 

 varmere faunaelement har nu endelig under de for dens trivsel 

 gunstigere betingelser arbeidet sig op til selve strandkanten og 

 ombyttet sin sublittorale karakter med en meget nær littoral. 



Vi skal nu forsøge at samle i en oversigt resultatet af, hvad 

 den foregaaende undersøgelse har lært med hensyn til karakte- 

 ren af den fauna, som nu findes indesluttet i en lang række 

 skjælbanker, der tilsammen danner en temmelig godt afgrænset 

 gruppe, der i Kristiania omegn gaar ned til ca. 130 m. o. h. 

 En oversigt over disse banker, Littorina-niveauet, med indbe- 

 fatning ogsaa af de ved en tidligere anledning (Nyt Mag. for 

 Naturv. B. 44, pag. 81) beskrevne giver følgende: 



