134 JAMES A. GRIEG. 



hvad man skulde antage efter Danielssen & Korens tegninger^), 

 Forøvrig varierer disse baade i antal og anordning. Under- 

 tiden har jeg saaledes som angivet og afbildet af Släden i 

 reporten over „Challenger" asteriderne-) fundet kun et par 

 papiller, men mundpladerne kan ogsaa have 3 papiller. Pa- 

 pillernes anordning er: Vi, V2, V2 og ^/3. Hos det her om- 

 handlede exemplar har adambulacralpladerne dels to dels 

 tre papiller. To papiller synes at være det normale, men jeg 

 har ogsaa hos andre individer fundet samme adambulacral- 

 bevæbning som hos dette (cfr. Mortensen). — Hymenaster 

 pellucidus har en vid udbredelse i Nordhavet, hvor den for- 

 trinsvis synes at være knyttet til den kolde area. Den kan 

 dog trænge langt ind i det varme vand paa bankerne, som 

 omgiver Nordhavet, saaledes fandt „Jermak" den nord for 

 Norge i vandlag af + 3.1° (Michailovskij), og „Michael 

 Sårs" tog den paa Færø-Islandsryggen i vandlag af -\- 3.36°. 

 Foruden Fra Nordhavet anføres hynienaster pellucidus af 

 Perrière) fra Azorerne. Jeg skulde dog an tage, at denne 

 hynienaster ikke er Nordhavets, men en anden nærstaa- 

 ende art. 



Ctenodiscus crispatus, Retzius. To langarmede exem- 

 plarer (r : R = 1 : 2 og 1 : 2.27). Hos det største exemplar 

 er skiveradien 15 mm., armradien 34 mm., 15 dorsomargi- 

 nale plader. 



Ophiopleura borealis, Danielssen & Koren (ret almin- 

 delig). 



Ophiacantha hidentata, Retzius (1). 



Ophioscolex glacialis, Müller & Troschel (almindelig). 

 I de høinordiske og arktiske farvande vil man finde, at de 



^) Nyt Mag. f. Naturvidensk., vol. 23, 1877, p. 68, tab. 4, fig. 2. Cfr. 



Astei-oidea, Norske Nordhavs Expedition, 1884, .p. 72, tab. 13, fig. 2. 

 2) Rep. Sei. Res. Expl. Voy. H. M. S. „Challengei", Zool. vol. 30, Aster- 



oidea, 1889, p. 508, tab. 80, fig. 5. 

 ^) Res. Camp. Sei accomplies par Albert I, prinee souverain de Monaco, 



Fase. 11, Stellendes, 1896, p. 40. 



