DET BIOLOGISKE SELSKAB. 1906. 151 



aar tilbage. Af betydelige navne paa denne forsknings omraade 

 nævnte foredragsholderen særlig tyskeren Ehrlich og dansken 

 Jensen. — Menneskets forskjellige kræftsvulster har sine paral- 

 leler hos musen, og de frembyder ogsaa i alt væsentligt de samme 

 histologiske karakterer hos begge. 



Foredragsholderen omtalte kort de forskjellige former af 

 spontane svulster hos musen, de epitheliale svulster og binde- 

 vævssvulsterne. Ogsaa her finder vi baade benigne og maligne 

 svulster. 



De biologiske fenomener, som fremkaldes af svulsterne er 

 ensartet hos musen og mennesket. 



Karakteristisk for musens svulster i det subcutane væv er 

 dog de enorme dimensioner, de kan antage, idet de her ofte 

 kan opnaa næsten samme størrelse som dyret selv. Efter fore- 

 dragsholderens mening maa dette forhold søge sin forklaring i 

 det subcutane vævs eiendommelige organisation hos musen. 



Transplanterte svulster har oftest samme bygning som 

 spontane. Men efter et forskjelligt antal generationer kan, som 

 det hidtil er blevet iagttaget i fire tilfælde, carcinomer gaa over 

 til sarcomer. En saadan overgang er i et tilfælde iagttaget alle- 

 rede efter en generation, i et andet tilfælde først efter 68 genera- 

 tioner; lovene for denne overgang er helt ukjendte. 



Af de transplanterte svulstceller dannes nyt væv. Som 

 eksempel paa den hurtighed,» hvormed dette kan vokse nævnte 

 foredragsholderen, at mens der maksimalt frembringes omtrent 9 

 gram foetalt væv i løbet af musens graviditetsperiode (3 uger), 

 kan der i samme tidsrum dannes en svulstmasse paa 11 gram. 



Efter en fremstilling af Ehrlichs forklaring af den øgning 

 af kræftmassens virulens, som finder sted ved transplantationer, 

 omtalte foredragsholderen sine egne eksperimenter noget nær- 

 mere. Ved forsøg med indpodning af svulstkultur fra Ehrlichs 

 laboratorium paa mus af forskjellige racer fandt han en meget 

 betydelig forskjel med hensyn til det procenttal af de indpodede 

 dyr, hos hvem svulsten udviklede sig (slog an). Forklaringen 



