192 ANDR. NOTØ. 



pæiske individer møttes. Til os er den indkommet langt ute i 

 interglacial samt i postglacial tid ad begge veie. 



Alopecurus L. 



Slægten har ca. 20 arter, i Europa 12, utbrette for det me- 

 ste i temperert Europa og Asien; faa arter i Australien og 

 Amerika. Av de enkelte arters utbredelse kan skjønnes, at dens 

 hjem har vært i Middelhavslandene, altsaa hvor vore fleste græs- 

 slægters hjem maa søkes. 



A. fulvus Sm. er utbret næsten i hele Europa, Ural, arktisk 

 Sibirien, Altai, Østsibirien, Nordamerika og Grønland. Dens 

 nærmeste slægtninger findes i Sydeuropa, hvorfra den ogsaa er 

 utgaat. Til os er den indkommet i 2 invasioner, én tidhg i 

 interglacial og én i postglacial tid, den sidste — for det arktiske 

 Norges vedkommende — ad den nordlige vei, den første vistnok 

 ad begge veie. 



Fhippsïa, Br. 



I „Engler und Prantl" føres denne slægt til undergruppen 

 Phleoideae. Dens nærmeste slægtninger blir efter det Colean- 

 thus, Mibora, Brousmichea, Alopecurus m. fl. De skandina- 

 viske botanikere opfører den dels under, dels ved siden av 

 Catabrosa. Om de hindeaktige skjæls betydning, som findes 

 hos Phippsia, henvises til Lindebergs uttalelser i „Botaniska 

 Notiser" for 1898 p. 157. — Jeg anser slægten absolut nærmest 

 beslægtet med Catabrosa og fremgaat av den. P. algidae lig- 

 het — omtrent i alle henseender — med Catabrosa aquatica 

 ß subtilis Ands. er, som av Andersson er gjort opmerksom 

 paa^, skuffende, noget jeg flere gange har hat leilighet til at 

 iaktta. Især fremtrær denne lighet i levende live, og den er 



^ Skandinaviens Gramineer p. 63. 



