198 ANDR. NOTØ. 



Vahlodea Fr. 



Jeg opfører denne som en særskilt slægt, da dette almin 

 delig gjøres av skandinaviske botanikere, skjønt den nærmes 

 burde henføres til Deschampsia, om end som en egen section 



Slægten har kun en art, V. atropurpurea Fr., som er ut 

 bret i Skandinavien, Finland, nordlige Rusland, Østsibirien, Una 

 lashka, arktisk Nordamerika, Klippebjergene, De hvite bjerge, 

 Labrador og Vestgrønland. Den er utgaat av en av Deschamp- 

 sia-arterne, eller av en av disses stamarter og efter dens nuværende 

 utbredelse at dømme, i det arktiske Amerika eller Sibirien. At 

 den tidligere har hat en større utbredelse, kan neppe være tvil- 

 somt; men da det er en plante, som kun trives paa fuktige 

 steder, er den ved nivåa- eller klimatiske forandringer paa 

 mange steder bukket under. Jeg anser det meget sandsynlig, 

 at den under istiden har vært almindelig utbret et stykke søn- 

 denfor isen i Rusland og paa flere steder. Til os er den ind- 

 kommet en stund ute i interglacialtiden ad begge veie, fra Sibirien. 



Trisetum Pers. 



Slægten har ca. 50 arter (i Europa 29), utbrette fra det 

 arktiske gebet til den sydlige tempererte zone. I troperne kun 

 i bjergene. T. subspicatum er ogsaa antarktisk. Nogen mono- 

 grafisk bearbeidelse av slægten has ikke, hvorfor det tildels er 

 vanskelig at uttale sig om arternes genetiske forhold. Trisetii 

 nærmeste slægtninger er Deschampsia Beauv., Corynephorus 

 Beauv. (Europa), Achnera Mun. (sydlige Afrika), Ventenata 

 KøL. (Europa og Orienten) m. fl. Efter disses utbredelse at 

 dømme maa Middelhavsgebetet anses som dens hjem. 



T. subspicatum L. er utbret paa Island, Skandinavien, de 

 europæiske Alper, arktisk Rusland, Spitsbergen, Novaja Zembla, 

 Ural, Kaukasus, næsten hele Sibirien, fra Altai og Baikal i syd 



