200 ANDR. NOTØ. 



grænsen mellem det nordvestlige Sverige og finsk Lapmarken, 

 og har derfra spret sig lit mere utover. — At den er opstaat 

 av T. subspicatum, anser jeg ikke bare tvilsomt, men endog 

 litet sandsynlig. Den er nærmere beslægtet med flavescens 

 end med subspicatum og har sine nærmeste slægtninger paa 

 de centraleuropæiske alper. Rimeligst er det at anta, at den 

 er en nordlig race av en av arterne derfra, som i præglacial 

 tid har vandret mot øst. Da denne under sin vandring kun 

 har tillempet sig for flodbredderne som voksesteder, er den se- 

 nere mange steder utdød, hvorved der er opstaat store huller 

 i dens utbredelsesfelt. I Sibirien — og muligens i det østlige 

 Europa — har den holdt sig under istiden. Derfra er den ad 

 den nordlige vei indkommet til Skandinavien. Hit ind er den 

 neppe kommet før efter 2. istids slutning. 



Poa, L. 



Slægten har ca. 100 arter (i Europa 41), mest utbrette i de 

 tempererte og kolde lande. Dens nærmeste slægtninger findes i 

 Orienten — Centralasien — Mediterrangebetet. Den deles i 3 

 sectioner. Alle vore arktiske arter hører til én sect., og dennes 

 centrum er Middelhavsgebetet. Den anden sections centrum er 

 i Orienten og den tredjes i Amerika. Hele slægtens oprindelige 

 hjem maa søkes i Middelhavsgebetet. 



P. pratensis L. er utbret paa Island, Færøerne, De britiske 

 øer, næsten hele Europas fastland, og de nordenfor liggende arktiske 

 ølande, nordlige Asien, Nordafrika, Nordamerika og Grønland. 

 Artens hjem har vært i Middelhavsgebetet, og den er vistnok 

 stamform for mange andre nær beslægtede. Allerede før istiden 

 har den hat en temmelig stor utbredelse. Til os er den ind- 

 kommet ad begge veie, dels i interglacial, dels i postglacial tid. 



P. flexuosa Wg. er utbret i Skandinavien, arktisk Rusland, 

 de europæiske arktiske ølande, arktisk SibirienS Aleuterne, ark- 



' Deriblandt paa Jalmal. 



i 



