NORGES ARKTISKE PLANTERS HISTORIE. 205 



Klippebjergene, Labrador, og Vestgrønland. Den er saaledes- 

 utelukkende en arktisk art, som næsten staar midt mellem A. 

 caninum og repens. Den er opstaat i det arktiske gebet under 

 istiden av A. caninum, kanske ved krysning med repens. Til o& 

 er den indkommet tidlig i intergiacialtiden, muligens ad begge veie. 



Ely mus L. 



Denne slægt har 30 arter (i Europa 4), utbrette i alle tem- 

 pererte lande undtaken i Australien og Sydafrika. Dens nærme- 

 ste slægtninger er Hordeum L., som har en lignende utbredelse, 

 og Asprella W., som er utbret paa Ny-Zeeland, Sibirien og i 

 Nordamerika. Vi har altsaa her for os en slægtsgruppe, som 

 har utbret sig langs den ældre tertiær-mediterrane vei, og hvis- 

 hjem maa søkes ikke langt fra Agropyri. 



E. arenarius L. er utbret paa Island, Færøerne, Storbri- 

 tanien, de nordeuropæiske kyster, arktisk Rusland, arktisk Sibi- 

 rien^, Ural, Kaukasus, Altai, Østsibirien, Kamtschatka, arktisk 

 Amerika, Labrador og Grønland. Dens hjem har vært ved 

 bredderne av det hav, som i tertiærtiden omskylte Altais fod, 

 da den i de trakter har mange nære slægtninger. Den har 

 vandret til Europa før istiden langs de nordlige strænder. Under 

 istiden har den trukket sig mot syd langs Europas kyster for 

 efter samme at vandre mot nord. 



Sparganium L. 



Slægten har 16 arter, utbrette i de kolde og tempererte 

 zoner paa den nordlige halvkugle samt i Austrahen og paa 

 Ny-Zeeland. Den har vært langt fremskreden i sin utvikling 

 allerede i miocen, idet et par arter av den [S. stygium og val-^ 



^ Den vestlige del. 



