NORGES ARKTISKE PLANTERS HISTORIE. 215 



Sibirien. Til samme section hører ogsaa følgende art, S. hastata; 

 men denne danner dog med sine nærmest beslægtede en egen 

 undergruppe, hvorfor en del botanikere opfører Hastatae som 

 en egen section. Til samme undergruppe som arbuscula hører 

 ogsaa dens nærmeste slægtning S. hicolor Ehrh. (= S.phylici- 

 folia Sm.) samt S. nigricans Sm. S. arbuscula har desuten 

 tilknytningspunkter til mange andre arter, saaledes ved S. Kochi- 

 ana til purpurea, ved ovata til arctica og til flahellaris (paa 

 Himalaya). Den optrær i det nordlige Norge som en af de mest 

 konstante Salices. At den er av asiatisk oprindelse, er hævet 

 over al tvil, og jeg anser Altai-trakten som dens hjem. Til det 

 sydlige Europa er den indkommet i præglacial tid, rimeligvis 

 fra Kaukasus. Under istiden har den vært circumglacial, dels 

 kommet fra de centraleuropæiske alper, dels fra Kaukasus. Til 

 os er den en stund ute i interglacialtiden indvandret ad begge veie. 

 Ä hastata L. er utbret paa Færøerne, de mellem- og syd- 

 europæiske alper (incl. Sierra Nevada i Spanien, Apenninerne og 

 Balkan), Skandinavien, nordlige Rusland, arktisk Sibirien, Lille- 

 asien, Altai, Baikal, Davurien, Østsibirien. Som nævnt under 

 foregaaende art, hører den til sect. XIII. Den er uten tvil ind- 

 vandret til det sydlige Europa og der faat en betydelig utbre- 

 delse i præglacial tid. Dens nuværende hovedutbredelsesfelt er 

 desuten netop Europa; thi i Asien erstattes den for det meste 

 af S. rhamnifolia Pall. (især fra Baikal til Kamtschatka) og i 

 Amerika af S. cordata. I Sydeuropa gaar den gjennem S. glabra 

 Scop. over i sectionens anden gruppe [nigricans — bicolor). I 

 øst, hvor — som nævnt — hastata tildels gaar over i rhamni- 

 folia, gaar denne igjen over i phylicifolia og saaledes over i 

 den paa Himalaya voksende S. elegans. Desuten gaar hastata 

 gjennem de japanske arter S. Miquelii og Ä. padifolia, over i 

 den vestamerikanske S. pyrifolia, som igjen umerkelig gaar 

 over i S. cordata. — Til os er 5. hastata for det meste ind- 

 vandret fra de centraleuropæiske alper, antakelig saavel i inter- 

 som i postglacial tid. Muligens ogsaa i det førstnævnte tids- 



