NORGES ARKTISKE PLANTERS HISTORIE. 221 



Europa er den neppe indkommet før henimot istiden, og under 

 samme har den vært almindelig utbret der. Til os er den 

 indkommet tidlig i interglacialtiden ad begge veie. 



Koenigici L. 



Slægten er monotypisk. Dens nærmeste slægtninger er Ox- 

 yria, Emex og Rumex; men da nærmere tilknytningspunkter 

 til disse mangler, er det vanskelig at sige noget bestemt om 

 dens oprindelige hjem. Efter dens utbredelse ligger det dog 

 nærmest for haanden at anta, at enten i de arcto-tertiære høi- 

 lande eller i de sydsibiriske bjerge har dens vugge staat. Jeg 

 er mest tilbøielig til at anse de sidstnævnte trakter som dens 

 fødested. Koenigia trives næsten utelukkende kun paa nøken, 

 helst lerholdig jord, og undertrykkes let av andre planter. 



K. islandica L. findes paa Færøerne, Island, Skandinavien, 

 arktisk Rusland, Spitsbergen, Bären Eiland, Jan Mayen, Nov. 

 Zembla, arktisk Sibirien, Kaukasus, Altai, Baikal, Himalaya, 

 Østsibirien, Aleuterne, arktisk Amerika, Labrador, Grønland. — 

 Til det nordlige Europa er den under istiden indkommet fra Si- 

 birien eller Kaukasus og har i dette tidsrum vistnok vært cir- 

 cumglacial. Den har da, paa det nøkne glacialler, hat sin glans- 

 periode. Efterhverl isranden tråk sig tilbake, har den fulgt efter 

 samme hit til os, rimeligvis ad begge veie. 



Oxyria, Hill. 



Ogsaa denne slægt er monotypisk. Denne har dog saa vel 

 utviklede varieteter, at en del av dem tildels opføres som egne 

 arter. Dens hjem maa søkes i nærheden av Runiicis hjem, som 

 igjen neppe har vært langt fra Polygont, men i de samme eller 

 i nærliggende trakter, altsaa i Mediterrangebetet i videre forstand. 



Oxyria digyna (L.) Hill. er utbret paa Island, Fæøerne, 

 De britiske øer, i det alpine, boreale og arktiske Europa med de 



