260 ANDR. NOTØ. 



Spitsbergen, arkt. Sibirien ^ Himalaya, Altai, Baikal, Davurien, 

 Kamtschatka, Østsibirien, arkt. Amerika, Klippebjergene, Labra- 

 dor, Grønland. — At den er opstaat paa den mediterran-tertiære 

 plantevei er sikkert, likesom den baade har set dagens lys og 

 bret sig ut i mange retninger, før de sentertiære have skilte 

 Himalaya-systemet fra de sydsibiriske bjerge. Vanskeligere er 

 det at si, om den er opstaat i Sydsibirien eller i Central- 

 europa. Den har flere nære slægtninger paa begge steder. En 

 nøiagtig vurdering av disse, set i deres genetiske sammenhæng 

 med nivea, blir da det bestemmende. Jeg mangler imidlertid 

 materiale og litteratur til at gaa nærmere ind paa det. Dens 

 utbredelse i Sydeuropa viser ialfald, den har vært tilstede der 

 før istiden. Et andet spørsmaal er, om den er indkommet til 

 os derfra eller fra Sibirien. Dens endnu næsten sammenhæn- 

 hængende utbredelse fra Vestsibirien over arktisk Rusland til 

 Skandinavien viser, at den er kommet hit østenfra. Dette ute- 

 lukker dog ikke, at den kan ha vandret nordover fra Alperne og 

 blandet sig med den sibiriske invasion, omend dens ikke-fore- 

 komst i Skotland, som har saa mange glacialrelikter at opvise, 

 ikke taler for det. Den er indkommet tidlig i interglacialtiden, 

 vistnok kun ad den nordlige vei. 



Sibbaldia L. 



Slægten har 8 arter, hvorav de 7 kun tindes i Høiasien, 

 som utvilsomt er dens hjem. Den 8. art, S. procumhens L., 

 er udb)-et paa Island, Færøerne, De britiske øer, Pyrenæerne, 

 hele Alperne, Sierra Nevada i Sp., Bayern, Abruzzerne, Karpa- 

 terne, Skandinavien, Finland, arktisk Rusland, Ural, arkt. Sibi- 

 birien^, Kaukasus, Himalaya, Altai, Baikal, Østsibirien, Aleuterne, 



* Er i arktisk Sibirien observert kun ved Jenesei og Olensk samt paa 

 St. Lavprence-øen i Behringsstrædet. « 



^ Jeg kjender intet specielt voksested fra den vestlige del. I 



