270 ANDR. NOTØ. 



fra Kaukasus har forenet sig med hverandre syd for iskanten 

 hvor den naturligvis har vært circumglacial. Hit er den ind- 

 kommet ad begge veie en stund ute i interglacialtiden. 



E. davuricum Fisch, er utbret i Skandinavien, arkt. Rus- 

 land, Sibirien (deriblandt Kamtschatka), arkt. Amerika, Klippe- 

 bjergene, Labrador, Vestgrønland. — Dens nærmeste slægtninger 

 er E. nutans Schm. i Sydeuropas bjerge, E. trigonum Schr. i 

 Mellemeuropa og E. palustre L. i hele det arktiske gebet, Eu- 

 ropa, tempereret Asien og Nordamerika. De dernæst nærmeste 

 slægtninger tindes først i Australien og paa Ny-Zeeland. E. 

 palustre er en temmelig gammel art og sandsynligvis stamart 

 for davuricum, som er opstaat i Sibirien, men der mange steder 

 utdød, gründet paa forandrede jordbundsforhold. Den er ind- 

 kommet til os ad den nordlige vei, men neppe før efter 2. istid. 



Chamaenerium Spach. 



Denne slægt har 4 arter, utbrette i de varme, tempererte og 

 kolde zoner i alle verdensdele undtaken i Australien. Dens ut- 

 bredelse tyr hen paa, at dens hjemsted maa søkes i de samme 

 trakter som foregaaende slægts. 



E. angustifolium Scop. er utbret paa Island, Færøerne, 

 De britiske øer, Mellemeuropa, Skandinavien, Finland, Rusland, 

 Ural, arkt. og Øst-Sibirien, Kaukasus, Altai, Baikal, Davurien, 

 Kamtschatka, Aleuterne, arktisk Amerika, Klippebjergene, Labra- 

 dor, Grønland. — Den har i sentertiær opnaat næsten sin nu- 

 værende utbredelse og er indkonimet til os først i postglacial tid 

 ad begge veie. Den er kommet fra Sibirien og har overlevet 

 2. istid i Europa, hvortil den naadde frem under den første. 



Angelica L. 



Denne slægt har 50 arter, utbrette i det nordlige planterike 

 og paa Ny-Zeeland. Av de 5 subgenera, som den i Engler & 



