iNÖRGES ÄRKIISKE PLANTERS HISTORIE. 271 



Prantl deles i, har subgen. I sit bosted kun paa Ny-Zeeland, 

 II sit i det østlige Middelhavsgebet; III har sit centrum i 0st- 

 asien, men med undercentrer i Europa og Amerika; IV har 

 ogsaa sit centrum i Østasien. Subgen. V, Ärchangelica Max., 

 er utbret fra Vesteuropa i vest over Asien og Amerika til Det 

 atlantiske hav i øst. Om end denne subgen. har flere endemiske 

 arter i Amerika, saa kan der ikke være tvil om, at Høi- eller 

 Østasien er dens egenthge centrum. Ser vi paa slægten i sin 

 helhet, vil det let ses, at den har vært tilstede tidlig i tertiær, 

 endnu mens typer, stamtyper for de ny-zeelandske arter, kunde 

 vandre over det indiske høiland til Ny-Zeeland. Dens oprinde- 

 lige hjem har ligget i det indre av Asien. 



Ä. Ärchangelica L. er utbret paa Island, Færøerne, Mel- 

 lemeuropa (nogle reliktbestande fra istiden), Skandinavien, Fin- 

 land, Nordrusland, arktisk Sibirien \ Østsibirien, arkt. Amerika, 

 Labrador, Grønland. — Dens nærmeste slægtninge er A. littora- 

 lis i Nordeuropa, A. decurrens Ledeb. og songorica R. & S. 

 i det indre af Asien, samt et par arter i Nordamerika. A. Arch- 

 angelica kan muligens være opstaat i Sydsibirien, men er 

 senere — gründet khmatiske forandringer — utdød. Sandsyn- 

 ligere anser jeg det, at den henimot istiden, altsaa i senpliocen, 

 er opstaat længere nord i Sibirien av en av de nævnte arter, 

 men gründet paa forandrede jordbundsforhold paa dens hjemsted 

 der utdød. Til Amerika er den kommet over ved hjælp av 

 drivisen i glacialtiden. Den har i dette tidsrum vært utbret i 

 hele det isfrie Rusland, hvor den flere steder, selv i det sydlige, 

 tindes endnu. Til os er den indkommet i interglacialtiden ad 

 begge veie. — Under istiden er en del av den blit henvist til 

 strænderne i det vestlige Mellemeuropa og av isen skilt fra sine 

 brødre. Av denne strandform er A. littoralis Fr. fremgaat, som 

 sydpaa er ganske bra skilt fra stamarten, men nordpaa, idet 

 den igjen kommer under næsten liknende forhold, som den op- 



^ Kun ved Behringsstrædet. 



