278 ANDR. NOTØ. 



thus. Den 1. har 3 arter, som alle findes i de nordamerikanske 

 stater (2 endemiske). Den ene av disse (vor art) er desuten 

 circumpolær. En av de andre 2, P. Pallasiana Don, gaar mot 

 norvest til Aleuterne. Den 2. subgen. har 4 arter, som er ende- 

 miske i de nordamerikanske stater, Nordamerika maa saaledes 

 anses som slægtens hjem. 



P. taxifolia Salisb. (= P. coerulea Bab.) er utbret paa 

 De britiske øer, Pyrenæerne, Alperne, Skandinavien, Finland, 

 arktisk Rusland, arkt. Sibirien ^, Altai, Baikal, Davurien, Øst- 

 Sibirien, Kamtschatka, Japan (?), nordlige Nordamerika med 

 Labrador, Grønland. — Til os er den kommet fra Sibirien ^ en 

 god stund ute i interglacialtiden, ad begge veie, men har, ialfald 

 for det sydlige eller centrale Norges vedkommende, neppe over- 

 levet 2. istid, men er vandret ind igjen efter samme. 



Loiseleuria^ Desv. (= Azalea Hn.). 



Denne slægt er monotypisk, og boreal circumpolært utbret. 

 Dens nærmeste slægtninger er Leophyllum Pers. med 1 art 

 (atlantisk Nordamerika) og Diplarche H. & T. med 2 arter (i 

 Sikkim-Himalaya). Dens amerikanske frænde peker hen paa 

 et arctotertiært hjemland, dens asiatiske nærmere paa Asien. 

 A. Engler^ antar, den stammer fra Østasien. Der er ting, som 

 taler for det og mot, at den skulde være arctotertiær; thi hadde 

 det sidste vært tilfældet, skulde vi andre steder i Asien, længere 

 nordpaa, ha ventet at ha fundet slægtninger av den. Men for- 

 andrede høideforhold og klimatiske forandringer kan dog ha 

 gjort, at her som i saa mange andre tilfælde er forbindelses- 

 leddene utdøde. Plantegeografien har mange slike tilfælde at 

 opvise. Den er hittil ikke fundet fossil; men vi faar haabe, at 



' Bare ved Behringsstrædet. 



2 Den er der nu for det meste utdød. 



M. c. I p. 24. 



