284 ANDR. NOTØ. 



gens den ogsaa har holdt sig paa Ural, som i saa tilfælde har 

 faat den direkte nordfra. Fra Ural eller ira Sibirien er den 

 vandret ind her i interglacialtiden ad den nordlige vei. Jeg har 

 vanskelig for at tro, at den har vært paa sydsiden av Øster- 

 sjøen, da den ikke er kommet over hverken til nogen av Mel- 

 lemeuropas bjerge eller til De britiske øer. 



Primula. L. 



Slægten har ca, 150 arter, for det meste utbrette i de tem- 

 pererte dele av Den gamle verden. Efter Ferd, Pax^ har den 

 nu 2 utbredelsescentrer: 1 i Himalaya og Yunnan og 1 i det 

 europæisk-forasiatiske gebet. Eiter samme forfatters mening 

 maa Primulae nuværende utbredelse føres tilbake til utbred- 

 ningsforhold i tertiær. Da existerte der 4 centrer: 1 i Øst- 

 himalaya, 1 paa Kaukasus, 1 paa Alperne og Pyrenæerne og 1 

 paa de nordøstasiatiske og nordvestamerikanske bjerge. Ved 

 senere vandringer og ved istidens indvirkning blev centrerne 

 dels forskutte, dels utviskede. Efter de 4 tertiære centrer at 

 dømme maa nok Høiasien ha vært slægtens oprindelige hjem. 



Her i landet har vi bare 3 arktiske arter: P. scotica, 

 strida og sihirica, som alle hører til sectionen Farinosae Pax. 

 Denne sect, har 11 arter, som er utbrette i det arktisk-alpine 

 gebet. Desuten har den 1 art, P. farinosa L. ^, paa de chilensiske 

 Ander. Av denne er i det antarktiske Amerika opstaat en egen 

 varietet, var. magellanica Hook,, som saaledes er en parallel- 

 form til vor P. scotica. — Tross denne sections store utbredelse 

 og gjennemgaaende arktisk-alpine præg, er dog Høiasien, hvor 

 alle de nærmestbeslægtede sectioner har sin boplas, dens op- 

 rindelige hjem. 



* Monographische Uebersicht über die Arten der Gattung Primula, Eng- 



ler's Botanischen Jahrbüchern. X Bd. 

 2 Cfr. Allg. Bot. Zeitschrift for 1902 p. 120. 



