NORGES ARKTISKE PLANTERS HISTORIE. 297 



mig bekjendt, er den ikke observert andre steder i Sibirien end 

 ved Jenesei. Jeg antar dog, den maa tindes fl. st. i den nord- 

 lige del av dette land ; thi den er saavidt forskjellig fra det nord- 

 lige Europas 2 andre arter, at der kan ikke være tale om, at 

 den er utgaat av nogen av dem. Den maa være opstaat i eller 

 i nærheden av slægtens hjem og har vandret vestover gjennem 

 Sibirien til Europa. Paa Sibiriens nuværende tørre tundraer 

 er den naturligvis utdød. Den er vandret hit ad den nordlige 

 vei, saavel i inter- som i postglacial tid. Det er dog tvilsomt, 

 om den her har overlevet 2. istid. 



Pl an t ago L. 



Slægten har ca. 200 arter, utbrette over hele jorden, men 

 mest i de tempererte zoner. Den deles (I.e.) i 2 subgenera, 

 subgen. I igjen i 11 sectioner, hvorav de fleste har sine centrer 

 i Mediterrangebetet. Enkelte av disse sect, har sendt forposter 

 langt ud, saaledes til Java, Tasmania, Australien, Ny-Zeeland 

 og Aucklandsøerne over Indien, til Kaplandet og rundt Middel- 

 havet i syd og vest. De har videre utbret sig over hele Nord- 

 asien og optrær talrik i Amerika, liketil Ildlandet, ja har endog 

 dannet endemiske arter paa Sandvichsøerne. Subgen. II findes 

 bare i Den gamle verden og har sit centrum i Mediterrangebetet, 

 som saaledes maa anses som slægtens hjem. Av dens utbre- 

 delse og de veie, den har vandret, maa sluttes, at den er tem- 

 melig gammel. 



P. maritima L. er utbret paa Island, Færøerne, Storbri- 

 tanien, Mellemeuropa, Ungarn, Krim, Kaukasus, Skandinavien, 

 Finland, nordlige Rusland, Nov. Zembla, Ural, arkt. Sibirien ^, 

 Altai, Baikal, Davurien, nordøstligste Sibirien, Aleuterne, arktisk 

 Amerika, Labrador, Grønland. — I det indre Asien fîndes den 

 næsten utelukkende kun paa saltholdige stepper. Den hører 



' Er ikke i arkt. Sibirien observert østenfor Ob. 



