NORGES ARKTISKE PLANTERS HISTORIE. 305 



vist, findes af dens 4 subgenera, de 2 i Amerika og de 2 i Den 

 gamle verden. Den ene av de to første findes imidlertid ogsaa 

 i Den gamle verden, om den end staar fjernt fra de ameri- 

 kanske grupper. Saavel dette som slægtens forekomst i Syd- 

 afrika viser os, at — da denne slægt er saa ung — kan den 

 ikke være av amerikansk oprindelse, men snarere av mediterran. 

 Dens stamtyper, som fra først av — langt ute i tertiær — 

 vandrede omkring paa jorden, er nu utdøde. I Europa har de 

 dertil ankomne typer fundet en meget gunstig jordbund for sin 

 utvikling, og da slægten, ialfald for Europas vedkommende, er 

 utbret paa ulikeartet underlag, i meget forskjellig høide over 

 havet, under høist ulike breddegrader, under saa ulikeartet klima, 

 og maa opta kampen med tusender av uensartede konkurrenter, 

 sir det sig selv, at, da den er meget livskraftig, maa den bli 

 uhyre polyphylitisk. 



Som arktiske — for Norges vedkommende — opfører jeg 

 kun følgende: H. alpinum, nigrescens, dovrense og prenan- 

 thoides. Alle disse hører til subgen. Archieracium. De 2 

 første er meget nær beslægtede med og gaar uten grænser over 

 i hverandre; det samme gjælder om de 2 sidste. Derimot synes 

 ved første øiekast slægtskapet mellem de 2 første og de 2 sidste 

 at være fjernere. Imidlertid gjælder dette kun, saalænge de ses 

 isolerte. Ser vi derimot hen til Alperne, finder vi der alle 

 mulige overgangsformer. Uten tvil kan vi derfor søke disse 

 arters hjem i de centraleuropæiske alper. 



H. alpinum L. (coil.) er utbret paa Island, Færøerne, Skot- 

 land, de centraleuropæiske bjerge, Skandinavien, arkt. Rusland, 

 Ural, Jan Mayen, arkt. Sibirien ^, Labrador, Grønland. — Under 

 istiden har den vandret ut fra Alperne og har i nævnte tids- 

 lum faat sin circumpolære utbredelse. Senere er der av den 

 oprindelige form opstaat en masse endemiske omkring i dens 

 utbredelsesfelt. I sit oprindelige hjem viser den overgangs- 



' Den vestlige del. 



Nyt Mag. f. Naturv. XXXXV. IV. 20 



