306 ANDR. NOTØ. 



former til de fleste andre arter. Til os er den indkommet tidlig 

 i interglacialtiden ad begge veie. 



H. nigrescens Willd. (coll.) har en liknende utbredelse som 

 foregaaende. Dens indvandringsveie hit falder ogsaa sammen 

 med den ; men den er kommet hit noget senere. En del former 

 er vistnok opstaadde i det nye hjemland av alpinum. 



H. dovrense Fr. (coil.) er endemisk for Skandinavien; men 

 nærstaaende former findes paa Island og i Sydgrönland. — Den er 

 muligens fra først av opstaat som bastard av en silvatica- eller 

 vulgata-îorm med prenanthoides. Den har sikkerlig ikke over- 

 levet 2. istid i Skandinavien, men er enten opstaat i dette tids- 

 rum søndenfor isranden eller i Skandinavien straks efter 2. istid. 



H. prenanthoides Vill. (coil.) er utbret i Skotland, de 

 centraleuropæiske bjerge, Kaukasus, Skandinavien, Ural, Labra- 

 dor, Sydgrønland. — Ogsaa denne art er hos os postglacial, 

 og er indkommet til os fra den sydlige vei fra Centraleuropa. 



Pet as i t es Gärtn. 



Slægten har 14 arter, utbrette i den nordlige tempererte 

 zone, især i Den gamle verden. Dens utbredelse tyr hen paa 

 det indre av Asien som dens hjem. Den største utbredelse av 

 alle dens arter har 



P. frigida Fr., som findes i Skandinavien, arktisk Rusland, 

 Spitsbergen, Nov. Zembla, Waldaihøiderne, Uralbjergene, arkt. 

 Sibirien, Østsibirien, Aleuterne, arkt. Amerika. Den har en nær- 

 staaende slægtning i P. glacialis (Led.) i det arktiske Sibirien. 

 Fra Sibirien, hvor dens vugge har staat, er den indkommet hit 

 ad den nordlige vei tidlig i interglacialtiden. 



Artemisia L. 

 Denne slægt har ca. 200 arter, mest utbrette paa den nord- 

 hge halvkugle. Den deles i 4 sectioner, og disses utbredelse 

 peker hen paa Mediterrangebetet som dens hjem. 



