ËERGSEMINARÎET PAA ïtONGSBERG. 339 



maatte, ligesom andre bergkandidater, faa udenlandsstipendium, 

 men hans andragende kunde for tiden ikke indvilges, da Henckel 

 havde stipendium. 



Seminariet manglede enhver fast organisation, og det trive- 

 des ikke; det ser nærmest ud som det har været hendøende. 

 De styrende begyndte at lægge mærke til dette. I 1777 an- 

 modede grev Christian Ditlev Rewentlow, der aaret forud 

 var bleven deputeret i rentekammeret og som specielt interes- 

 serede sig for bergværkerne, berghauptmand Hiort om at med- 

 dele sine tanker om seminariets „bedre indretning", men denne 

 anmodning blev først efterkommet efter tre aars forløb, efteråt 

 Hiort gjennem bergværksdirektoriet havde faaet paalæg derom. 



Den 23de oktober 1780 indsendte endelig berghauptmanden 

 til bergværksdirektoriet en promemoria, i hvilken han først som 

 undskyldning eller forklaring af sagens forsinkelse anfører, at 

 han vistnok for længere tid siden havde kunnet afgive sin be- 

 tænkning om læreanstaltens forbedring, „men det vigtigste middel 

 til en retskaffen og god iværksæltelse deraf var mig ideligt i 

 veien, idet jeg indsaa, at dertil manglede tilstrækkelige fonds". 

 Han havde da, elter konferance med sin meddirektør ved den 

 kgl. skolekasse, biskopen, tænkt sig at, da skolekassens ind- 

 komster var større end til dens daværende udgifter behøvedes, 

 burde skolevæsenet paa bergstaden ved ny fundats udvides og 

 kombineres med indretningen af et seminarium eller maaske 

 rettere bergakademi, — og efter denne plan havde han da ud- 

 arbeidet sit forslag. Det gik ud paa, at der skulde være 3 

 klasser : 



Iste klasse, der skulde svare til den almindelig almueskole 

 og staa aaben for hele almuen og alle indvaaneres børn af begge 



forfatning, stoll- og grubedriften er hovedsagen, og de paa grænsen 

 beliggende bøhmiske værker til Platten, Gottes Gabe, Joachimsthal og 

 Schlackenwalde ere paa den Ober Ertzgebirgiske exkursion medtagne, 

 forføier han sig direkte fra Freyberg over Töplitz til Prag, hvorfra 

 Przibrara og Eiile m. m. kan besees o. s. v. o. s. v. 



