348 TH. HÏORTDAHL. 



autoriteterne i Kjøbenhavn, der ganske manglede den erfaring 

 og sagkundskab, som man dog havde noget af paa Kongsberg, 

 om det end var aldrig saa vel ment, dog ikke blev synderlig vel 

 lykket. 



Seminariedirektionens ønske om at den nyopførte bygning 

 ikke skulde tjene til bolig for seminaristerne blev der ikke taget 

 hensyn til, og de forskjellige smaa gunstbevisninger, man havde 

 andraget om, at anstalten skulde kaldes bergakademi, og at de 

 udexaminerede skulde kaldes kongelige bergkandidater, fik man 

 ikke. Imidlertid opnaaede seminariet prædikatet kongeligt, og 

 det fik sit eget segl, dog ikke efter det indsendte udkast, men 

 efter et i Kjøbenhavn omarbeidet. 



Hovedsagen var imidlertid, at bergskolen havde faaet sin 

 nye fastere organisation, og glæden over at have opnaaet dette 

 gav sig udtryk paa flere maader. Hiort skjænkede seminariet 

 sin betydelige mineralsamling, og man besluttede at afholde en 

 indvielsesfest. Den 27de mai samledes man i den nye bygning, 

 der saavidt var færdig, og professor Thorstenson holdt talen. 

 Den er trykt i maanedsskriftet Minerva, marts 1787, og be- 

 gynder med en skildring af seminariets tidligere virksomhed: 

 Becker, denne flittige og duelige mand, og hans værdige efter- 

 mand, har som lærere ved denne indretning unægtelig gjort 

 staten nytte, og dannet mange duelige bergmænd — ja i det 

 hele gjort al den gavn, som kan ventes af en enkelt mands be- 

 bestræbelser i saamange særskilte, vigtige og dybsindige viden- 

 skaber, som udfordres til at danne en duelig bergmand, især da 

 de fleste lærere tillige som bergmedici var anbetroet et andet 

 betydeligt embede. Den umulighed, endog for den dueligste 

 lærer, at efterkomme pligter af saa vidt omfang, og de faa til 

 undervisning bestemte timer, var væsentlige ufuldkommenheder, 

 som indskrænkede denne stiftelses nytte. Ja, det som mere er, 

 den truedes endog med fuldstændig undergang ved den i 1777 

 opkomne ulykkehge ildebrand, hvorved dens læsesal og kort for- 

 hen begyndte mineralsamUng blev lagt i aske. End nu begræd 



