84 DANIEL DANIELSEN. 



det dog hæver sig ganske svakt indover. Efter en temmelig 

 raa maaling med Elvings speil naar det planteførende lag op 

 til ca. 13 — 14 m. høide etler muligens litt mere. Høiden av 

 terrassens overflate er tæt ved skjælforekomsten ca. 15 m. ; men 

 længere inde stiger den flere meter høiere og naar sandsynligvis 

 mindst sine 20 m. 



Ved et besøk paa denne forekomst prøvde jeg at følge det 

 planteførende lag længere indover og fandt da ogsaa skjæl spo- 

 radisk flere hundrede meter indenfor den først opdagede loka- 

 litet. Det var særlig østers, som forekom, tildels i tæt sam- 

 menpakkede hele eksemplarer, indbakt i et rustrødt, lerholdig 

 grus. Men ogsaa Mytilus og Littorina fandtes herinde. En- 

 kelte steder var store lerklumper faldt ned fra terrassen og laa 

 paa elvebredden. I disse 1er- eller gytjeklumper fandtes foruten 

 terrestriske plantelevninger ogsaa stengler og bladaftryk av 

 Zoster a marina samt ganske svake spor efter Mytilus; av 

 denne sisste var al kalksubstans væk, saa blot utydelige, men 

 dog bestembare avtryk var opbevart. Ogsaa store, tykke klum- 

 per av al fandtes paa elvebredden, indeholdende adskillige plante- 

 levninger. 



Det fossilførende skikt i Topdalselvens terrasse kan følges 

 flere hundrede meter indover. Men saa kommer der et parti, 

 hvor sand fra terrassens øverste del er rast ned og har dækket 

 det hele. Høsten 1907 har jeg hat anledning til at se et snit 

 ogsaa herinde; men snittet strakte sig neppe 10 m. op i ter- 

 rassen, og i denne nedre del såas bare smukt skiktet sand og 

 grus, som man kunde vente. Endnu længere inde følger over- 

 grodd terræng, hvor intet ras har gaat i mands minde, og hvor 

 derfor intet kan iagttas vedrørende terrassens bygning og mulige 

 fossile indhold. 



Plantelevningeue i terrassen ved Hakkebua bestaar 

 dels av større træstykker, dels av mindre deler, saasom blade av 

 forskjellige løvtrær, furukongler, barkbiter o. s. v. At faa be- 

 stemt alle de utplukkede plantelevninger vilde visst ikke la sig 



