90 DANIEL DANIELSEN. 



Et vidne om den postglaciale sænkning har vi efter min 

 mening ogsaa i marlekene ved „Ottraly" og Skraastad. Disses 

 regelmæssige ellipsoidiske form med den jevne overflate kan 

 neppe forklares paa nogen anden maate end som en følge av 

 det slit, de har været utsat for i en strand eller i et elveleie. 

 Man maa vistnok tænke sig det slik: Omkring de dyriske eller 

 vegetabilske rester i yoldialeret har der av kemiske aarsaker 

 foregaat en hærdning, saa der er opstaat mere eller mindre 

 uregelmæssige mergelkonkretioner, spredt omkring i leret. Hvor 

 flere fossiler har ligget i nærheten av hinanden, har ogsaa flere 

 konkretioner støtt sammen og dannet komplekser, dobbelte eller 

 flerdobbelte boller, som de undertiden findes. Men sin endelige 

 Utformning og finmeisling har disse konkretioner først faat, ikke 

 ved kemiske, men ved mekaniske kræfters virksomhet, 

 ved det slit, de er blit utsat for, da erosionen under landets 

 stigning naadde saa langt ned som til yoldialeret, saa disse 

 mergelkonkretioner blev sten paa elvebunden. Først da blev de 

 mergelb oller. Da blev alt løst lermateriale og det mere freni- 

 staaende eller det mindre motstandsdygtige av det hærdede stof 

 mast op til slam igjen og bortført av elven. At da ogsaa en 

 eller anden for langt fremstikkende ende av et Saxicava- eller 

 Mytilus-skal eller nogen troldkrabbeben er strøket med, maa 

 man jo sige er rimehg; men i det store og hele er fossilene 

 blit noksaa pyntelig behandlet, netop fordi hærdningsprocessen 

 er utgaat fra dem, saa de har dannet bollernes kjernepartier. 



Naar har saa denne bollernes utmeislmg fundet sted? I 

 den récente tid, som man først kunde gjette paa, kan det ikke 

 ha været. Vistnok er størsteparten av de marleker, jeg har 

 samlet, fundet i det récente elveleie; men enkelte er ogsaa 

 rotet op av det postglaciale 1er ved „Ottraly", og de 

 har utvilsomt ligget indesluttet i dette siden dets dannelse. Dette 

 sisste er mere end en paastand. Det viste sig tydelig nok deri, 

 at flere østersskal fandtes fæstet til marleker. Marlekene var 

 m. a. 0. f ærdigdanne t, da leret avsattes i tapestiden. 



