BRÆMAALING I NORGE 1908. 115 



stolte tind dens navn. Her har altsaa isformationen eller bræ- 

 formationen selv övertaget den rolle at danne selve den høieste 

 tind, hvis høide derfor er temmelig variabel, alt efter forandrin- 

 gen i de Idimatiske forhold. Et andet billede (Pl. VII, fig. 1) 

 viser snekammens og tindens afstyrtning mod den vilde Glitre- 

 tind boln efter et fotografi i midten af juli 1904; den første tra- 

 verse gjermem denne er beskrevet ved en tidligere anledning 

 {64, pag. 13 — 16). Forholdene i Glitretind-regionen er beskrevet 

 tidligere {15, pag. 332 — 335). Her bør især mærkes Grjotbræen 

 (pag.ll6),hvorafjeg har søgtat sammenføie en skisse, dels eftermine 

 egne iagtlagelser ^78 — ^^s 1902, men særlig efter hr. ingeniør 

 Larges maalinger ^^/q—'^'^/s 1903. Et fotografi af denne bræ er 

 meddelt ved en tidligere anledning {16, pag. 370, Pl. II, fig. 2). 

 Her skal vi kun ganske kort skissere bræforholdene ; en bræsjø 

 opdæmmet mellem brækanten og den store 20 — 30 m. høie, 

 hundrede meter brede og henimod en kilometer lange ende- 

 moræne; ude i sjøen ligger en af midtmorænen afsat grushaug, 

 og fra en stor sten paa denne antages afstanden til brækanten 

 at være ca. 12 m. Paa våndet svømmede nogle isflak, og bræen 

 var bedækket af ca. 15 cm. sne. To arme af denne bræ pres- 

 ser mod endemorænen. Kartskissens maalestok kan sees ved 

 sammenligning med rektangelkartet, fra hvilket der viser sig, 

 særhg med hensyn til Glitretindbotnen, en række detaljafvigelsei-. 

 I omegnen ef Glitretind har snemængden sommeren 1908 

 været meget liden paa grund af det milde og varme veir. 



Heilstugubræen. 



Denne bræ er beskrevet ved en tidligere anledning {1, pag. 

 24). Den blev afmærket høsten 1001, og senere har denne bræ 

 været ef termaalt hvert aar. 



Da denne bræ i% 1908 skulde eftermaales, lykkedes det ikke 

 Ole Vole at finde spor af mærkevarden, endskjønt han ifjor 

 ogsaa foretog eftermaalingen ved denne bræ. Men en otte dages 



