AARSBERETNING FOR 1908. 155 



komme island under sygelige forhold, enten fordi der fra tarm- 

 kanalen trængte aktiverende stoffe op igjennem ductus pan- 

 creaticus eller fordi sygelige forholde i pankreascellerne bevir- 

 ket at de ikke længere var modstandsdygtige mod sit eget sekret. 

 Hvad de første forhold angaar saa ved vi nu, at galde er et 

 overordentlig sterkt aktiverende stof, og den relativt hyppige 

 komplikation af fedtvævsnekrose under galdestenskolik, finder 

 sin naturlige forklaring som følge heraf, idet galdestenen til- 

 stopper den fælles udførselsaabning i papilla Vaetri og drivei' 

 galden op i duct, pankreaticus. Hvad det andet forhold an- 

 gaar, saa synes enkelte forskeres erfaring at tyde paa, at pan- 

 kreas ogsaa virkelig under særegne omstændigheder er istand 

 til at secernere fuldstændig aktivt sekret. 1 saafald har man 

 tænkt sig, at autodigestionen kom istand fordi pankreascellerne 

 skulde mangle de antienzymer, som altid findes og beskytter kjertel- 

 cellerne mod sit eget sekret. Slige antistoffe er paavist f. eks. 

 for ventrikelslimhindens vedkommende. 



Alle disse forhold kan i mere eller mindre let grad tænkes 

 at opstaa som følge af cirkulationsforandringer, og man har 

 gjerne søgt en støtte herfor i de typiske tilfælde af fedtvævs- 

 nekrose, som rammer unge fede individer, som baade paa grund 

 af sin adipositet i og for sig, men ogsaa paa grund af alkohol- 

 misbrug og den under disse forhold ofte erhvervede syfilis, netop 

 er saa disponeret for cirkulationsforstyrrelser. 



Hvad dødsaarsagen angaar, saa har det ofte været obdu- 

 centen uforklarligt at disse mennesker med de ofte relativt smaa 

 forandringer, saa hurtigt og sikkert er gaaet sin død imøde. At 

 de svære tilfælde, med de store blødninger og den totale Pankreas- 

 nekrose er saa dødelig, lod sig forholdsvis let forklare blandt andet 

 paa grund af den hyppige sekundære infektion og den deraf føl- 

 gende peritonit. Men ofte findes heller ikke nogen peritonit, og 

 Brentanos theori om den „aseptiske peritonit" er ogsaa blevet 

 henlagt. Heller ikke en sæbeforgiftning som følge af de udbredte 

 spaltninger har forklaret døden, thi ofte finder man kun faa 



