Læriimskredet. 



Af 

 P. A. Øyen. 



S. 



^andedalen frembyder i kvartærgeologisk henseende en 

 hel række interessante fænomener. Det er ikke min hensigt ved 

 denne anledning at give nogen almindelig beskrivelse af disse, 

 da jeg endnu ikke har havt anledning til at studere denne egn 

 saa i detail indgaaende, at jeg ser mig island dertil. Men det 

 turde dog have sin interesse, saavel i almindelighed, som ogsaa 

 i nærværende tilfælde, særhg til forstaaelse af det fænomen, 

 Lærumskredet, som her skal behandles, at fremhæve nogle af 

 de vigtigere træk i egnens kvartærgeologiske udvikling. 



Straks nord for Sande station, 16.24 m. o. h., ligger en stor 

 moræne, noget brudt, men ellers meget typisk, bestaaende af 

 grus, sten og blokke, disse sidste ofte af betydelig størrelse. 

 Og i nær forbindelse med denne staar rimeligvis ogsaa „blokke- 

 havet" ved Veberg. Vi føres dermed tilbage til en tid, da endnu 

 bræmassen rak halt ned i den nedre del af Sandedalen. Hvad 

 der imidlertid har en stor interesse i foreliggende tilfælde er, 

 at denne endemoræne viser sig lovmæssig sammen.sat efter en 

 fremtrædende dichotomi ^. 



1 Christiania Vid.-Selsk. Forh. 1904, no. 10, pag. 7. 



