264 ALF WOLLEBÆK. 



„Thus it may be said", siger dr. Lønnberg videre, „that 

 in Parastacus Hassleri a partial hermaphroditism is prevailing, 

 but male and female organs are not functionary in the same 

 individual, neither are ripe dements of both sexes produced by 

 the same specimen. The hermaphroditism could thus be called 

 rudimentary". 



Ifølge tidligere undersøkelser av andre forfattere, (von Mar- 

 tens, von Ihering og Faxon), som kortlig refereres av Lønnberg, 

 synes der ogsaa hos andre Parastacus-arter (og muligens ogsaa 

 hos Camhari) høist sandsynlig at eksistere lignende forhold som 

 av Lønnberg paavist for Parastacus Hassleri. 



For Gebia major har dr. G. Ishikawa (i Zool. Anzeiger 1891, 

 loe. cit.) paavist et tilfælde av ægdannelse i den bakre del av 

 testes. 



Hvad endelig siegten Calocaris angaar foreligger der blandt 

 de systematiske diagnoser og bemerkninger om arter tilhørende 

 denne siegt enkelte punkter, som jeg finder av særlig interesse 

 og nærmere undersøkelse værd av hensyn til spørsmaalet om 

 hermaphroditismen. 



Siden Thomas Bell 1853 (pag. 231) opstilte siegten Calocaris 

 for C. Macandreae er der av senere forfattere beskrevet flere 

 nye arter, som dels er henført til Bells siegt Calocaris, dels 

 til nye, meget nærstaaende slegter. Mr. L, A. Borradaile op- 

 fører sit arbeide „on the Classification of the Thalassinidea" 

 (1903, pag. 534—551) som tilhørende Calocaris-shgten to 

 underslegter, nemlig Calastacus (Faxon 1893) [„Species of Ca- 

 locaris in wich the antennal thorns are of a good size"] og 

 Calocaris (Bell 1853) [Species of Calocaris in wich the antennal 

 thorns are minute"]. Sidstnævnte subgenus opføres med 2 arter: 

 C. Macandreae, Bell og C. Alcocki, Mc Ardle. 



Av særlig interesse for hermaphroditismespørsmaalet er føl- 

 gende angivelse i Mc Ardles beskrivelse (1900) av Calocaris 

 Alcocki: „The female genital openings are easily seen, and 

 there is a tubercle in the position of the male openings". 



