2 DANIEL DANIELSEN. 



hjulpet mig med bestemmelsen af vanskeligere former, aflægger 

 jeg herved min bedste tak. 



Paa de utallige øer, holmer og skjær, som udgjør en saa 

 betydelig del af Dybvaag prestegjeld, finder man meget almin- 

 delig i et par meters høide over havet jordlag, beslaaende næsten 

 udelukkende af skaller af talløse organismer, væsentlig mollusker, 

 som levede her, da landet laa dybere nedsunket end nu. Paa 

 Aske r øen, hvor jeg er bedst kjendt, tindes saaledes den meste 

 bebyggelse og det meste af den dyrkede mark paa en under- 

 grund, som bestaar af slig „skjølsand". Paa mange potetesakre 

 vælter der op skaller af østers og andre muslinger for hvert 

 spadetag, og graver man dybere ned, gjennem det øverste, muld- 

 blandede lag, kommer man ned i rene kalksanden, der de fleste 

 steder har en næsten hvid farve. Disse lavtliggende skjæl- 

 bankers mægtighed kjender jeg ikke ; men brøndgravninger viser, 

 at den naar op til adskiUige meter. Høiereliggende forekomster 

 af skjælsand er derimod sjeldne. Den høieste, jeg kjender, den, 

 som Brøgger omtaler, ligger ca. 13 m. over havet. Keilhatj 

 omtaler skjæl fra større høide paa Tromøen; men forekomsten 

 her er vistnok ikke nøiere undersøgt. 



Lige fra jeg første gang i julen 1899 plukkede ud og ind- 

 leverede til universitetets samling de skjæl fra to forekomster 

 paa Askerøen, som Brøgger omtaler i sit arbeide (side 532 — 534), 

 har jeg fra tid til anden gjestet disse skjælbanker og ogsaa 

 fundet og undersøgt nye. Fra flere af dem er prøver indleveret 

 til universitetet. Nogle af disse forekomster er utvilsomt gla- 

 ciale, andre ligesaa utvilsomt postglaciale. En enkelt er begge 

 dele, idet faunaen tydelig viser, at banken er dannet dels i 

 glacial, dels i postglacial tid. Imidlertid vil jeg her gjennemgaa 

 bankerne ikke i den orden, som deres alder tilsiger, men i den 

 orden, hvori jeg har truffet paa dem. 



Som nævnt er lavtliggende skjælbanker paa Askerøen og 

 de andre øer i Dybvaag meget udbredte, og indbyggerne paa 

 ^isse øer kan ikke undgaa daglig at ha disse vidnesbyrd om 



