SKJÆLBANKESTUDIER I DEN ØSTL. DEL AF NEDENES AMT. 3 



tidligere høiere vandstand for øie. De har skjælsand i åkrene, 

 i brøndene og oppe i skogen, de har skjælsand i sine blomster- 

 potter og som veifyld, hvortil den er særlig hensigtsmæssig paa 

 grund af den hvide farve, som gjør veiene synlige selv i mørke 

 høstkvelder. De bruger skjælsand til at skure sine gulve med 

 og gir hønsene den i maden, for at de skal faa materiale til 

 skaldannelsen paa eggene. Kort sagt, skjælbankerne og sanden 

 i dem er her noget rent dagligdags, som folk i almindelighed 

 ikke reflekterer stort over, Begynder de at undres over fæno- 

 menet, slaar de sig eller slog de sig ialfald før ofte til ro med, 

 at det maatte være i „syndflodens" dage, disse skjællene var biet 

 liggende her. Den foiekomst, som har vakt mest opmerksomhed 

 hos befolkningen, er den høiestliggende, Kloppedalen ca. 13m. 

 o. h. Jeg omtaler den først, da den som den lettest tilgjænge- 

 lige ogsaa først blev gjenstand for min gjennemsøgning. 



Kloppedalen er et lidet dalstrøg, som fra bugten ved Østre 

 Askerøen strækker sig nogle hundrede meter vestover parallelt 

 med øens længderetning. Den gjennemstrømmes af en liden bæk, 

 som kommer fra endel myrer og tjern inde i skogen og falder 

 ud i Østre Askerøbugten. Paa begge sider af denne bæk dannes 

 skogbunden paa flere steder af skjælsand med flere meters mæg- 

 tighed. Det meste af sanden tør nu kanske være brugt op til 

 veifyld; men endnu er der nok levnet til at gi et begreb om 

 faunaens sammensætning. Bankens yderste parti ligger ca. 

 100 m., det inderste ca. 400 — 500 m. fra sjøen. Høiden er som 

 nævnt ca. 13 m. o. h. Dog ligger enkelte partier lidt høiere, og 

 en hel del ligger lavere og danner undergrunden for nogle jorder 

 og potetesakre i den nærmest sjøen liggende del. Hvad der 

 ligger under banken, er vanskeligt at konstatere. For det første 

 er sandens mægtighed saa betydelig, og for det andet hindres 

 gravningen ved det vand, som stadig holder sig paa et vist dyb 

 i dalen. Hvor det et enkelt sted har lykkedes mig at komme 

 igjennem banken, viste den sig at ligge paa en moræne, idet 

 der fandtes et grus med masser af smaa skursten. Men om det 



